Справа № 153/534/21
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. Справа153/534/21

Провадження2-а/153/8/21-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІСРПП відділення № 1 Могилів-Подільського РВП, Про скасування постанови серія БАА № 865681 від 28.03.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 28 березня 2021 року ІСРПП відділення № 1 Могилів-Подільського РВП Харковим М.М. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№865681. Згідно даної постанови його визнали винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Як зазначено в постанові він керував транспортним засобом без водійського посвідчення, чим порушив п.2.1 ПДР України. Йому поставлено в обов`язок сплатити штраф 425 грн. 31 березня 2021 року він отримав поштовим листом дану постанову.

28 березня 2021 року приблизно о 13 год. 00 хв. він з дружиною їхали автомобілем Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 з с.Тростянець до м.Ямпіль, він перебував в якості пасажира. Вказаним автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 . Їх зупинили працівники поліції та повідомили, що вони рухались автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, після чого попросили пред`явити посвідчення водія, його дружина надала посвідчення водія, працівники поліції заперечували та попросили, щоб він надав посвідчення водія, оскільки вважали, що керував автомобілем він, на що він відмовився, так як не керував автомобілем.

У зв`язку із чим, було винесено оскаржувану постанову. Позивач вважає, що відповідачем було порушено його права, свободи та законні інтереси та незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

ІСРПП відділення № 1 Могилів-Подільського РВП Харковим М.М. не були досліджені належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ним правопорушення. Відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснено права та обов`язки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на залучення адвоката. На підставі викладеного він вважає, що відповідачем порушено вимоги ст.. 278, 279 КУпАП.

При цьому постанова серії БАА№865681 від 28.03.2021 року не містить посилання на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Вину у вчиненні даного правопорушень він не визнає.

В зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати дії відповідача щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№865681 від 28.03.2021 року про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, протиправними. Скасувати постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 865681 від 28.03.2021 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задоволити з підстав викладених у позові.

Відповідач ІСРПП відділення № 1 Могилів-Подільського РВП Харков М.М. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст.286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

З показів свідка ОСОБА_2 встановлено, що 28 березня 2021 року приблизно о 13 год. 00 хв. вона з чоловіком ОСОБА_1 їхали автомобілем Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 з с.Тростянець до м.Ямпіль, вона була за кермом даного автомобіля. Їх зупинили працівники поліції та повідомили, що вони рухались автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, після чого попросили пред`явити посвідчення водія, вона надала своє посвідчення водія, працівники поліції заперечували та попросили, щоб посвідчення водія надав її чоловік ОСОБА_1 , оскільки вважали, що керував автомобілем він.

З показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що 28 березня 2021 року в обідню пору доби він їхав автомобілем з дружиною ОСОБА_4 та бачили як працівники поліції зупиняли водіїв, які порушували ПДР України. В цей час їм на зустріч їхав автомобіль Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 в сторону м.Ямпіль та за кермом була жінка.

З показів свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що 28 березня 2021 року в обідню пору доби вона з чоловіком їхали автомобілем та бачили як працівники поліції зупиняли водіїв, які порушували ПДР України. В цей період їм на зустріч їхав автомобіль Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 в сторону м.Ямпіль та за кермом була жінка.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 865681 від 28 березня 2021року судом встановлено, що 28 березня 2021 року о 11 год. 59 хв. на автодорозі Т-02-18 км 135 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР та вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 наказу МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» вказано, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Згідно п.п. «а» 2.1 Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина перша статті 126 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою транспортним засобом та відсутність посвідчення водія відповідної категорії або не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Водночас, позивач заперечує навіть сам факт керування ним автомобілем та з показів свідків встановлено, що 28 березня 2021 року о 11 год. 59 хв. ОСОБА_1 не керував автомобілем Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 , що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.126 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначенням п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Отже, за відсутності доказів того, що позивач керував автомобілем Мерседес бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 , суд бере до уваги покази свідків, які вказують, що ОСОБА_1 у зазначений час не керував автомобілем, а відтак позивач і не мав обов`язку, передбаченого пп. «а» п. 2.1 ПДР України.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» не зазначено жодних доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України. Таким чином, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених за ч.1 ст.126 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова від 28 березня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 126 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії ІСРПП відділення № 1 Могилів-Подільського РВП, Харкова Миколи Миколайовича щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 865681 від 28.03.2021 рокупротиправними.

Скасувати постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 865681 від 28.03.2021 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин