Справа № 766/8714/19
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8714/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Лещенко О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамрикової Олександри Вікторівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамрикової О.В., який обґрунтував тим, що 23.04.2019 року рухаючись на транспортному засобі MITSUBISHI LANCER держ.номер НОМЕР_1 приблизно о 13 год 30 хв на виїзді із міста Запоріжжя, в районі вул. Космічної, 140, він увімкнув сигнал правого повороту, знизив швидкість приблизно до 40 км/год, оскільки попереду була зона пішохідного переходу. Впевнившись, що на пішохідному переході перехожих немає, він продовжив рух далі з тою ж швидкістю. але вже здійснюючи виїзд на пішохідний перехід він помітив, що справа від нього на проїзджу частину дороги, на пішохідний перехід вийшов пішохід. Не маючи технічної можливості миттєво зупинити автомобіль, він максимально можливо знизив швидкість, після чого одразу зупинився на вимогу сигналу працівника поліції, яка представилася інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Мимриковою О.В. На її вимогу він надав реєстраційне посвідчення на автомобіль і посвідчення водія на своє ім`я. Йому було повідомлено, що він наближаючись до пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На його заперечення про відсутність складу адміністративного правопорушення і клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 247 КУпАІІ, відповідач ніяк не відреагувала та склала постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1093291 від 23.04.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вказує, що вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху він не порушував.Здійснюючи під`їзд до пішохідного переходу, він чітко усвідомлював, що на ньому не перебувають пішоходи. Лише здійснюючи перетин зони пішохідного переходу він помітив, що в цей момент даний пішохідний перехід також починає перетинати пішохід справа від нього. Підтвердженням того, що він свідомо вважав, що він вже перебував у зоні пішохідного переходу в момент початку його перетину пішоходом, є той факт, що про наявність пішохідного переходу саме на цьому відрізку дороги свідчать лише наявність знаків 5.35.1. 5.35.2. Визначити чітко зону пішохідного переходу можливо було б завдяки дорожній розмітці 1.14.1. але вона в тій частині дороги, якою він рухався, практично повністю відсутня та не відповідає встановленим нормативам, що підтверджується фотознімками та відеозаписом, зробленими ним власними технічними засобами під час розгляду відповідачем адміністративної справи. Саме завдяки дорожнім знакам 5.35.1 та 5.35.2., за умов практично повної відсутності дорожньої розмітки, він об`єктивно оцінював дорожню ситуацію і встановлював момент перетинання пішохідного переходу. Також вказує про те, що його діями не були створені перешкоди чи небезпека для пішоходів, оскільки швидкість автомобіля позивача в момент проїзду через пішохідний перехід становила близько 40 км/год. що становить 11,11 метрів на секунду. Тому, проїзд автомобілем позивача пішохідного переходу за проміжок часу в 0.5 сек ніяким чином не могло перешкодити пішоходу продовжити свій рух чи створити яку-небудь небезпеку йому або іншим учасникам дорожнього руху. Просив судскасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1093291 від 23.04.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гри. а справу - закрити, оскільки відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.05.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження без виклику сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.04.2020 року у вказаній справі було співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Від відповідача інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамрикової О.В.надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, а також надала диск з відеозаписами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.04.2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамриковою О.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1093291 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 23.04.2019 року о 13:11 годин керував MITSUBISHI LANCER держ.номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Космічна, 140 в м. Запоріжжя, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1 ПДР.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1,2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Крім того, згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною першою статті 121 КУпАП.

Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною першою статті 121 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, а також п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вбачається, що посадова особа (поліцейський) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. ч. 1. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач не спростовував тих обставин, що він наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, суд дійшов переконання, що в діях позивача мало місце порушення п.18.1 Правил Дорожнього руху України, а тому інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамрикова О.В. винесла оскаржувану постанову, діючи на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що заявлений позивачем позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 222, 252, 283, 288, 289 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію» ст. ст. 2, 77, 241-244, 246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мамрикової Олександри Вікторівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко