Справа № 160/11665/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
врахувати в розрахунок коефіцієнтів зарплати зарплату за 60 місяців до 01.07.2000 за період з 01.01.1988 по 31.12.1992 по Довідці Великомихайлівської сільської ради за №19 і №19а по ст.40;
зробити оптимізацію коефіцієнтів зарплати з 01.01.2003 р. по 28.02.2007 по статті 40 Закону за №1058;
врахувати в страховий стаж період роботи з 29.08.1976 по 24.10.1978 в колгоспі Росія по довідці №2б Великомихайлівської сільради згідно постанови Кабміна України від 12.08.1993 р. №637 пункт 3. Постанова за №12а;
врахувати період роботи в страховий стаж з 01.12.1980 по 16.02.1982 згідно трудової книжки 2а і довідки по зарплаті за №28 де з грудня 1980 по 16.02.1982 нараховано зарплата помісячно і на всі виплати нараховано страхові внески і підприємство не заперечує проти проведення перевірки зазначених документів;
врахувати період страхового стажу з 16.02.1982 протокол №2 від 16.02.1987 печать КСП Прогрес по 09.02.1987 протокол №2 від 09.02.1987 печать КСП Прогрес по трудовій книжці №3 і трудовій книжці №7 по трудовій участі за 1982 і 1983 роки відроблені дні за рік поділить на 25,4 не відроблено мінімум, а за 1984, 1985, 1986 врахувати в кожному році по одному року згідно статті 56 Закон про пенсійне страхування, враховуючи довідку Великомихайлівської сільради за №36 (0-2), де відроблені дні відповідають записам трудової книжки;
врахувати в страховий стаж період роботи з 01.03.1987 по 10.03.1996 де в колхозі Росия згідно трудової книжки №3 і №4 і трудової книжки №7 де в кожному році відробив встановлений мінімум днів без поділу в кожному році фактично відроблених днів на 25,4 згідно статті 56 Закону про пенсійне страхуванні;
врахувати в страховий стаж період роботи з 11.03.1996 по 31.12.1998 в Покровському територіальному об`єднанні медицини згідно трудової книжки №4 і довідки №37 Покровської райлікарні про нараховану зарплату з 11.03.1996 по лютий включно 2000 року, де написано на всі виплати нараховано страхові внески і не заперечуємо проти перевірки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до стажу роботи не враховані періоди трудової діяльності.
Ухвалою від 23.10.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано термін для надання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якій останні заперечував проти заявлених позовних вимог мотивуючи тим, що надані позивачем документи містять недоліки, які унеможливлюють їх врахування при розрахунку страхового стажу.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачу з 02.07.2020 року призначено пенсію за віком.
Згідно наданого відзиву, з метою підтвердження стажу та отриманого заробітку позивачем також були надані трудові книжки НОМЕР_1 від 01.12.1980, УКР № 0155456 від 16.02.1982, в яких записи про періоди роботи оформлені не належним чином, та довідки Великомихайлівської сільської ради від 30.04.2020 № 80, 81, 82, в яких ПІП Позивача не співпадає з його паспортними даними.
Щодо довідок Великомихайлівської сільської ради від 30.04.2020 № 80, 81, 82, то суд зазначає, що вказані в них дні про особу можливо ідентифікувати з позивачем, а тому їх неврахування є безпідставним.
Щодо інших обставин, то відповідачем не вказано, які саме записи оформлені неналежним чином.
Не погодившись з такою позицію пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок.
Вищенаведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Крім того, суд зазначає, що записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та недійсними не визнавались.
Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. у справі №677/277/17.
Проте, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні звернення позивача щодо спірних питань.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо того, що відповідачем не враховано в розрахунок коефіцієнтів зарплати зарплату за 60 місяців до 01.07.2000 за період з 01.01.1988 по 31.12.1992 по Довідці Великомихайлівської сільської ради за №19 і №19а по ст.40 та не зроблено оптимізацію коефіцієнтів зарплати з 01.01.2003 р. по 28.02.2007 по статті 40 Закону за №1058.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії щодо незарахування в страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 29.08.1976 по 24.10.1978р., з 01.12.1980 по 16.02.1982р., з 16.02.1982 по 09.02.1987р., з 01.03.1987 по 10.03.1996р., з 11.03.1996 по 31.12.1998р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути надані позивачем документи на підставі заяви від 11.08.2020 року та зарахувати в страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 29.08.1976 по 24.10.1978р., з 01.12.1980 по 16.02.1982р., з 16.02.1982 по 09.02.1987р., з 01.03.1987 по 10.03.1996р., з 11.03.1996 по 31.12.1998р..
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова