Справа № 808/1350/17(СН/280/44/19)
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2021 року

Київ

справа №808/1350/17(СН/280/44/19)

адміністративне провадження №К/9901/10483/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - ГП України), Прокуратури Запорізької області, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ ГП України №70к від 13 квітня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 із адміністративної посади»;

- поновити на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області;

- стягнути з ГП України моральну шкоду в розмірі 100000 грн;

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення з посади;

- зобов`язати Прокуратуру Запорізької області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до часу поновлення на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ ГП України від 13 квітня 2017 року №70к «Про звільнення ОСОБА_1 з адміністративної посади»;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області з 14 квітня 2017 року;

- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади;

- зобов`язано Прокуратуру Запорізької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 травня 2017 року по 14 травня 2018 року в сумі 209026,20 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року скасовано; прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ ГП України №70к від 13 квітня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з адміністративної посади»;

- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення з посади ОСОБА_1 ;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2021 року задоволено заяву Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17; касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17 повернуто особі, яка її подала.

23 березня 2021 року до Верховного Суду вдруге надіслано касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 16 листопада 2020 року (14 -15 листопада 2020 року - вихідні дні).

Касаційну скаргу подано 23 березня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що вперше касаційну скаргу подано 26 листопада 2020 року протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, а саме: 27 жовтня 2020 року.

Оскільки первинну касаційну скаргу подано скаржником протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, скаржник повторно звернувся до суду касаційної скарги без звролікань, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: статті 41 Закону України «Про прокуратуру».

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що аргументи скаржника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах правильності застосування судами вимог статті 41 Закону України «Про прокуратуру».

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17 та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17.

3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко