Справа № 420/1046/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1046/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року №UA500500/2020/500113/1;

визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.12.2020 року № UA500500/2020/20212.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2020 року уповноваженою особою ТОВ «Таврія-В» для митного оформлення вантажу подано до митного органу митну декларацію № UА500500/2020/522367, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору. Відповідачем 22.12.2020 року прийнято рішення № UA 500500/2020/500113/1 «Про коригування митної вартості товарів» та на підставі якого, видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2020/50212.

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2020/500113/1 від 22.12.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2020/50212 від 22.12.2020 року є необґрунтованими, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та витребувано від Одеської митниці Держмитсужби () належним чином засвідчені копії документів на підтвердження обставин, що послугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень, в тому числі, але не виключно, належним чином завірених копій митних декларацій, які були використані для визначення та коригування митної вартості товарів.

Ухвала суду від 15.02.2021 року отримана відповідачем засобом електронного зв`язку, що підтверджується листом отриманим від Одеської митниці Держмитслужби.

У встановлений в ухвалі суду від 15.02.2021 року строк відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Разом з тим, 09.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. Проте, зважаючи на те, що відзив подано з пропуском строку встановленого ухвалою суду від 15.02.2021 року, клопотання про поновлення строку на подання відзиву відповідачем не подано, суд вирішує справу за наявними матеріалами без врахування поданого відповідачем відзиву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

01.04.2019 року між ТОВ «ТАВРІЯ-В» (Покупець) та фірмою Yiwu Unigator Trading Co., Ltd (Продавець) укладено договір поставки №323.

Відповідно до п.2.1. Договору, Продавець зобов`язується у строк та у порядку, встановленому даним Договором, передати Товар Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його Продавцеві.

Згідно п.2.2. Договору від 01.04.2019 року, умови Договору (найменування, асортимент, та кількість Товару, Ціна за одиницю Товару, порядок оплати, умови поставки та інші умови) визначаються даним Договором та Специфікаціями.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що ціна Товару встановлюється в доларах США ($USD). Ціна товару та загальна вартість партії Товару погоджується сторонами у Специфікації.

Загальна вартість партії Товару визначається у відповідності до умов поставки згідно Інкотермс 2010 та включає в себе, у тому числі вартість товару, пакування, маркування та транспортування до місця призначення, узгодженого Сторонами, та інші необхідні витрати продавця (п.4.2. Договору).

На виконання умов зазначеного Договору підприємство-нерезидент відправник Yiwu Unigator Trading Co., Ltd поставило ТОВ «ТАВРІЯ-В» партію товарів.

З метою здійснення митного оформлення товару, 22.12.2020 року ТОВ «ТАВРІЯ-В» для митного оформлення вантажу подано до митного органу митну декларацію № UА500500/2020/522367, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження вказаних у декларації відомостей, до митного органу подано наступні документи:

пакувальний лист б/н від 23.10.2020;

рахунок-фактуру (інвойс) № HASU4743438 від 23.10.2020 року;

коносамент № 205336702 від 21.12.2020 року;

автотранспортну накладну №3438 від 21.12.2020 року;

навантажувальний документ №3350 від 15.12.2020 року;

сертифікат походження товару № 20С4401А0936/02105 від 02.12.2020 року;

страховий поліс PYIE08E10337 від 02.11.2020 року;

банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 21.10.2020 року;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №323 від 01.04.2019 року;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №35 від 05.10.2020 року;

копію митної декларації країни відправлення №00370306 від 26.10.2020 року.

За результатами перевірки митної декларації від 22.12.2020 року № UА500500/2020/522367 Одеською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року № UА500500/2020/500113/1 та на підставі вказаного рішення митним органом декларанту видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2020/50212.

В оскаржуваному рішенні відповідачем встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) відповідно п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару:

2) в передплаті від 05.10.2020 №б/н вказано проформу від 05.10.2020 №(98), однак документ вказаний як підстава оплати, до митного оформлення не надавалась;

3) в митній декларації країни відправлення від 26.10.2020 №00370306 вказано 19 товарів, однак в МД наданій до митного оформлення від 22.12.2020 №UA500500/2020/522367 вказано 43 товари.

Також в рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року № UА500500/2020/500113/1 вказано, що враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації фірми, прайс-листи виробника товару.

За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.

22.12.2020 електронним повідомленням декларантом ТОВ "Таврія-В" було надіслано повідомлення, в якому вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні.

Відповідно до частини 3 статті 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ.

В митних органах відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59 МКУ неможливо застосувати методу за ціною договору щодо ідентичних товарів.

У митних органах наявна інформація, щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та Є AI С Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості:

товару №7 є більшим - МД № UA408020/2020/32964, становить 2.07 дол. США/шт, рівень митної вартості товару №9 є більшим - МД №UА100020/2020/55242, становить 17,32 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №13 є більшим - МД № UA100040/2020/185797, становить 12,38 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №14 є більшим - МД № UA209140/2020/100169, становить 9,89 дол. США/шт, рівень митної вартості товару №26 є більшим - МД № UA100020/2020/22803, становить 3,05 дол. США/шт., рівень митної вартості: товару №28 є більшим - МД № UA100290/2020/341705, становить 9,05 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №33 є більшим - МД № UA100020/2020/55995, становить 3,43 дол. США/шт, рівень митної вартості товару №34 є більшим - МД № UA100060/2020/399355, становить 2,52 дол. США/шт., рівень митної вартості товару №35 є більшим - МД № UA305160/2020/78526, становить 2,21 дол. США/шт, рівень митної вартості товару №36 є більшим МД №UA100060/2020/400095, становить 7,52 дол. США/кг., рівень митної вартості товару №38 є більшим - МД № UА205050/2020/61316, становить 7,52 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №39 є більшим - МД№ UA500020/2020/239252, становить 7,52 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №40 є більшим - МД № UA500020/2020/239252, становить 9,513 дол. США/кг, рівень митної вартості товару №41 є більшим - МД № UA100020/2020/55803, становить 2,56 дол. США/шт., рівень митної вартості товару №42 є більшим - МД № UA100020/2020/56484, становить 2,529 дол. США/шт., рівень митної вартості: товару №43 є більшим - МД № UA100060/2020/330548, становить 8.98 дол. США/шт.

Декларанту роз`яснено права викладені у п.3 ст.52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного-органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ. Та роз`яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього МКУ або суду.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, ТОВ «Таврія-В» зврнулось до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст.52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Згідно до приписів пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Також, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з бази даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДПС України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість.

Щодо цього питання, Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17).

Як встановлено судом, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, відповідач послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару:

2) в передплаті від 05.10.2020 №б/н вказано проформу від 05.10.2020 №(98), однак документ вказаний як підстава оплати, до митного оформлення не надавалась;

3) в митній декларації країни відправлення від 26.10.2020 №00370306 вказано 19 товарів, однак в МД наданій до митного оформлення від 22.12.2020 №UA500500/2020/522367 вказано 43 товари.

Так, відповідно до умов договору №323 від 01.04.2019 року, а саме п.4.2 та п. 3.1 додатка №2 від 04.06.2020 року тара та пакування входить у вартість товару та поверненню не підлягає.

Разом з тим, в п. 7.1. Контракту визначено, що товар поставляється в стандартній упаковці для даного виду товару, а також придатною для транспортування товару морським транспортом. Детальний опис упаковки міститься в пакувальному аркуші.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у складових митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняте Одеською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року № UА500500/2020/500113/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2020/50212 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Звежинський проти Польщі», заява №34049/96 відповідно до п.71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. A. та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» у загальній сумі 4540,00 грн., сплачені згідно платіжних доручень № 470 та № 471 від 22.01.2021 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 255, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року №UA500500/2020/500113/1.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.12.2020 року № UA500500/2020/20212.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (, адреса: 65091, м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 14 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч. І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (, адреса: 65091, м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 14 )

Відповідач: Одеська митниця Держмитслужби (, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а)

Суддя П.П. Марин