Справа № 160/6881/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року Справа № 160/6881/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною виконавчого комітету Дніпровської міської ради до Громадського формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм» про припинення діяльності громадського формування, -
24.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява виконавчого комітету Дніпровської міської ради до Громадського формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм», в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Громадське формування з охорони громадського порядку «Формування з охорони громадського порядку «Штурм» фактично не здійснює статутну діяльність, не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядування, тому в силу положень ст.8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадське формування з охорони громадського порядку «Дніпровська муніципальна дружина» підлягає припиненню шляхом примусового розпуску.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позовна заява виконавчого комітету Дніпровської міської ради була залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом подання до суду: уточненого позовної заяви, підписаної уповноваженою на це особою, та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, а також відповідних документів на підтвердження таких повноважень підписанта; належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для суду.
На виконання вимог вищевказаної ухвали суду від 30.06.2020 року позивачем 28.07.2020 року до канцелярії суду подано уточнену позовну заяву, підписану уповноваженою на це особою та належним чином завірені копії документів, що додані до позовної заяви, чим усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву виконавчого комітету Дніпровської міської ради та відкрито провадження у справі №160/6881/20 за цією позовною заявою, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
28.09.2020р. на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2020 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надано належним чином завірену копію статуту Громадського формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм».
Станом на 06.11.2020р. відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення потового відправлення, яким на адресу відповідача було надіслано копію ухвали суду від 07.09.2020р. про відкриття провадження у справі №160/6881/20, згідно з яким відповідач отримав це відправлення 18.09.2020р.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно зі ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Згідно зі Статутом Громадського формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм», затвердженим загальними зборами громадського формування, протокол №1 від 15.06.2005р. та узгодженим УМВС України в Дніпропетровській області та Дніпропетровською обласною радою, Громадське формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм» створюється відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону». Формування створюється як громадське об`єднання на добровільних засадах з метою сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисту життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій (розділ І Статуту).
Основними завданнями формування є:
- у сфері охорони громадського порядку є: надання допомоги органам внутрішніх справ у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним проступкам і злочинам; інформування органів та підрозділів внутрішніх справ про вчинені або ті, що готуються, злочини, місця зосередження злочинних угруповань; сприяння органам внутрішніх справ у виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від злочинних посягань;
- у разі виникнення надзвичайних ситуацій: надання невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень; участь урятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку (п.1 розділу ІІ Статуту).
09.01.2020 року на адресу Дніпровської міської ради надійшов лист Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 45/13/8-5361 з проханням звернутися з позовною заявою про припинення діяльності громадського формування з охорони громадського порядку до суду, відповідно до якого зазначене громадське формування ніяким чином не співпрацює з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованим йому відділенням поліції та не здійснює заходи, передбачені законодавством, а саме:
- згідно статті 11 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:
- спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;
- участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
У свою чергу, Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради відповідно до листа від 04.03.2020р. № 1/9-97 підтримує звернення поліції, у зв`язку із тим, що зазначене громадське формування не виконує свої завдання відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону».
Зазначені обставини стали підставою для звернення виконавчого комітету Дніпровської міської ради з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вищезазначеному, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
Статтею 3 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.
Координацію ж діяльності таких громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Таким чином, повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.
Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону не мають права займатися підприємницькою або іншою діяльністю з метою одержання прибутку.
Також, використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених цим Законом, забороняється.
Згідно з п.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» основними завданнями громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону у сфері охорони громадського порядку є: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним проступкам і злочинам; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, злочини, місця концентрації злочинних угруповань; сприяння органам Національної поліції у виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від злочинних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх.
За приписами статті 11 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:
1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;
2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;
3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» члени громадських формувань під час виконання своїх обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону після обов`язкового пред`явлення посвідчення члена громадського формування мають право:
1) вимагати від громадян додержання правопорядку, припинення адміністративних правопорушень і злочинів, додержання режиму державного кордону, в тому числі на територіях, що межують з державним кордоном, де прикордонну смугу не визначено;
2) у разі підозри у вчиненні адміністративних правопорушень і злочинів перевіряти у громадян документи, що посвідчують їх особу;
3) спільно з поліцейськими та військовослужбовцями Державної прикордонної служби України затримувати і доставляти до органу Національної поліції, підрозділу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку або громадського пункту охорони порядку осіб, які виявили злісну непокору законним вимогам члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону і не виконують вимог щодо припинення адміністративного правопорушення;
4) складати протоколи про адміністративні правопорушення;
5) входити до клубів, кінотеатрів, стадіонів, інших громадських місць і приміщень за згодою власника чи уповноваженого ним органу для переслідування правопорушника, який переховується, або припинення адміністративних правопорушень чи злочинів;
6) у разі участі спільно з прикордонниками у пошуку порушників кордону за згодою громадян або власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу та в присутності їх представників входити у будь-який час доби до житлових приміщень, на територію і в приміщення підприємств, установ, організацій та оглядати транспортні засоби;
7) у невідкладних випадках використовувати транспортні засоби, що належать підприємствам, установам, організаціям або громадянам (за їх згодою), крім транспортних засобів дипломатичних, консульських та інших представництв іноземних держав, міжнародних організацій, транспортних засобів спеціального призначення, для доставлення до лікувальних закладів осіб, що перебувають у безпорадному стані, а також осіб, які потерпіли від нещасних випадків або правопорушень і потребують термінової медичної допомоги;
8) у разі порушення водіями Правил дорожнього руху, створення реальної загрози життю або здоров`ю громадян вживати заходів до припинення цього правопорушення, здійснювати перевірку документів у водіїв на право користування та керування транспортними засобами, а також не допускати осіб, які не мають документів або перебувають у стані сп`яніння, до подальшого керування транспортними засобами;
9) під час виконання обов`язків члена громадського формування використовувати за власним бажанням свій або інший приватний автомототранспорт за згодою власника або особи, у володінні якої він перебуває. Відшкодування витрат за його використання у таких випадках може провадитися за рахунок коштів громадського формування у порядку, визначеному його положенням (статутом);
10) вести роботу серед населення щодо роз`яснення чинного законодавства про державний кордон України, систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі;
11) застосовувати в установленому порядку заходи фізичного впливу, спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони.
Статтею 16 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування у межах своєї компетенції спільно з органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України здійснюють координацію та контроль за діяльністю громадських формувань, заслуховують повідомлення і звіти керівників зазначених формувань.
Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що громадські формування з охорони громадського порядку та державного кордону, що зареєстровані та діють на території м. Дніпро зобов`язані, окрім виконання статутних завдань, звітувати про результати своєї діяльності перед відповідними виконавчим органами Дніпровської міської ради, органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України.
Однак, як стверджує позивач, Громадське формування Дніпропетровської області «Формування з охорони громадського порядку «Штурм» вказані зобов`язання не виконує, а також фактично не здійснює статутну діяльність, не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядування, що підтверджується листом Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 45/13/8-5361 з проханням звернутися з позовною заявою про припинення діяльності громадського формування з охорони громадського порядку до суду, оскільки зазначене громадське формування ніяким чином не співпрацює з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованим йому відділенням поліції та не здійснює заходи, передбачені законодавством, а також листом Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради від 04.03.2020р. №1/9-97, яким останній підтримав звернення поліції, у зв`язку із тим, що зазначене громадське формування не виконує свої завдання відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону».
При цьому, відповідачем жодним чином не спростовано вищенаведені доводи та не надано доказів протилежного.
Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих, та достатніх доказів, які б підтверджували здійснення відповідачем діяльності, спрямованої на виконання завдань формування, передбачених Статутом.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону. У разі порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності за заявою реєструючого органу його діяльність може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.
Згідно зі ст.20 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку та державного кордону» контроль за діяльністю громадських формувань з охорони громадського порядку та державного кордону здійснюється органами місцевого самоврядування у порядку, встановленому законом.
Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено способи припинення діяльності громадського об`єднання, зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 означеної статті припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.
Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про громадські об`єднання» припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому цим Законом, та виключення з Реєстру громадських об`єднань.
Частиною 2 статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Пунктом 2 частини 4 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян.
Таким чином, порядок припинення громадського формування визначено Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», але саме спосіб припинення визначено п.2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про громадські об`єднання».
Відсутність доказів діяльності з боку відповідача, спрямованої на виконання завдань формування, передбачених Статутом, діяльності, передбаченої Законом України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», у сукупності з наданими позивачем доказами обставин відсутності такої діяльності свідчить про наявність передбачених законодавством підстав для припинення діяльності відповідача шляхом примусового розпуску.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За таких обставин, зважаючи на відсутність судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06.11.2020 року.

Суддя О.М. Турова