Справа № 160/3170/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року Справа № 160/3170/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
У березні 2021 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, оформлене листом №0400-010303-8/4608 від 14.01.2021 року, про відмову йому у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області включити до пільгового стажу періоди роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року, що дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду 06.04.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач 22.03.2021 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до уточнюючих довідок, виданих АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" від 07.12.2020 року № 386/31 та від 07.12.2020 р. №387/31 пільговий стаж за професією гірник очисного вибою - ОСОБА_1 складає 17 років 7 місяців 25 днів. Згідно з довідкою № 86 від 07.09.2020 року виданої ЗАТ "Артель старателей "Витим" (мовою оригінала) позивач працював повний робочий день з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року, 24.10.2016 року по 08.05.2017 року, з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року, та з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року, але не зазначено, що він працював протягом повного робочого дня під землею та відсутня атестація робочого місця. У зв`язку з відсутністю 20 - річного підземного стажу у позивача, підтвердженого відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за наявними документами немає. Враховуючи викладене, відповідач просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Керуючись приписами ст.263 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 04.01.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Своїм листом щодо відмови в призначенні пенсії від 14.01.2021 року №0400-010303-8/4608 відповідачем було повідомлено, що відповідно наданої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої АТ "Марганецький ГЗК" 07.12.2020 року за №387/31 позивач працював повний робочий день підземним гірником очисного забою з 01.12.2020 р. по 04.12.2020 р. - 4 дні, що передбачено п.3 ст.114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно наданої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої АТ "Марганецький ГЗК" 07.12.2020 р. за №386/31 позивач працював повний робочий день підземним гірником з 01.08.1993 р. по 21.09.1993 р., з 04.06.2015 р. по 07.06.2015 р. та з 16.06.2015 р. по 27.06.2015 р. - 2 місяці 7 днів, що передбачено п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підземним гірником очисного забою з 01.08.1994 р. по 04.10.1995 р., з 13.12.1999 р. по 03.08.2015 р. та з 15.07.2019 р. по 30.11.2020 р. (за виключенням 6 місяців 8 днів - дні простою, відпустки без збереження заробітної плати та легкої праці) - 17 років 7 місяців 25 днів, що передбачено п.3 ст.114 Закону " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, згідно наданих документів стаж роботи на професіях, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" незалежно від віку і терміном не менше 20 років склав 17 років 7 місяців 25 днів.
Своїм листом від 19.02.2021 року №2800-030201-8/7737 відповідач повідомив позивача про те, що згідно з довідкою №86 від 07.09.2020 року, випадної ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" позивач працював (мовою оригінала), повний робочий день з 12.10.2015 р. по 23.05.2016 р., з 24.10.2016 р. по 08.05.2017 р., з 13.10.2017 р. по 15.05.2018 р. та з 10.10.2018 р. по 17.05.2019 р. Оскільки у вказаній вище довідці не зазначено, що позивач працював протягом повного робочого дня під землею, зазначені періоди не враховано пенсійним органом до пільгового стажу
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з вимогами ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Як встановлено ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у спірні періоди з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року працював в (надалі мовою оригіналу) в «Закрытом акционерном обществе «Артель старателей «Витим» на должности проходчика с полным рабочим днем под землей по адресу: АДРЕСА_1 ».
На підтвердження вказаного періоду роботи, в пенсійній справі позивача наявна відповідь Пенсійного фонду Російської Федерації від 21.09.2020 року № ЛИ-10/6622 на запит Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 15.06.2020 року №272/02-19/27. До вказаної відповіді Пенсійний фонд Російської Федерації надав довідку №359/7 від 05.08.2020 року на ім`я ОСОБА_1 щодо суми зарахованого заробітку при нарахуванні пенсії.
Також в пенсійній справі позивача наявна відповідь Пенсійного фонду Російської Федерації від 20.11.2020 року № ЛИ-10/7736 на запит відповідача від 15.06.2020 року №272/02-19/27. До вказаної відповіді Пенсійний фонд Російської Федерації надав довідку уточнюючу особливий характер роботи або умов праці за періоди роботи, які зараховуються до стажу, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії № 86 від 07.09.2020 року на ім`я ОСОБА_1 . Вказаною довідкою підтверджується, що позивач працював повний робочий день в наступні періоди роботи з особливим характером і в особливих умовах, які зараховуються в стаж, що дає право на дострокове призначення пенсії.
Таким чином, ОСОБА_1 щодо призначення пільгової пенсії була надана копія трудової книжки, в якій чітко зазначені всі періоди роботи, які відносяться до пільгового періоду, тобто, стаж позивача повністю підтверджується.
Також позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії не було надано підтвердження атестації робочих місць за періоди роботи з 25.03.1995 - 01.04.1997 згідно з довідкою №80 від 03.12.2012, з 11.06.2013 по 08.10.2013 згідно з довідкою №30 від 05.04.2019, з 02.06.2017 по 31.10.2017 згідно з довідкою №31 від 28.10.2018, з 23.05.2018 по 25.10.2018, з 23.05.2019 по 07.10.2019 згідно з довідкою №149 від 07.10.2019.
При цьому, відповідач як на причину відмови в зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу позивача посилається на відсутність відомостей про те, що ОСОБА_1 працював протягом повного робочого дня під землею та відсутністю атестації робочого місця, з чим суд не може погодитися, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З вищевикладених норм випливає, що відповідач, у разі незгоди з відомостями зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
З аналізу наведених норм видно, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи, якими документами це підтверджується.
У разі прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії пенсійний орган повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.
Суд вважає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову через те, що Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області не отримало (не витребувало) та не перевірило деякі підтверджуючі документи про пільгові умови роботи ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не було вжито всіх передбачених законодавством заходів за для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що частина пільгового стажу позивача була набута в Російській Федерації, а питання врахування періодів роботи громадян України в Російської Федерації до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних між Україною та Російською Федерацією, чого відповідачем не було враховано при розгляді заяви позивача.
Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).
Статтею 1 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї угоди та членів їх сімей здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.
Згідно з ч.2 ст.6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.
Відповідно до абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
З вищенаведених норм міжнародних угод видно, що пенсійне забезпечення громадян здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають, в свою чергу обчислення стажу, у тому числі пільгового, здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Відповідач, відмовляючи в зарахуванні позивачу періодів його роботи періоди роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року до пільгового трудового стажу, не врахував положення міжнародних договорів укладених між Україною та Російською Федерацією, а також той факт, що обчислення наведеного стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, що свідчить про неналежну перевірку наданих позивачем документів та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового трудового стажу через відсутність документів про атестацію робочих місць.
Крім того, відповідно до довідки №86 від 07.09.2020 р., виданої ЗАТ «Артель старателей «Витим», видно, що позивач працював на посаді (мовою оригіналу) «Проходчик с полным рабочим днем под землей» з 12.10.2015 р. по 23.05.2016 р., з 24.10.2016 р. по 08.05.2017 р., з 13.10.2017 р. по 15.05.2018 р. та з 10.10.2018 р. по 17.05.2019 р.
За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням періодів його роботи періоди роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року, що дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звертається за призначенням пенсії, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17).
Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22 Конституції України).
Суд звертає увагу, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванні заробітної плати на конкретну посаду, яку вона займала у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає позивачу право і призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.
У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу.
На думку суду, відмова Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зарахування спірних періодів є протиправною, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди, та є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.
За таких обставин, твердження відповідача про не підтвердження наявності пільгового стажу ОСОБА_1 на посадах, що дають право на призначення пенсії пільгових умовах, є безпідставним.
Частиною 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Враховуючи викладене суд, дійшов висновку, що відповідачу слід зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року, що дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, як вбачається з матеріалів справи та визнано стороною відповідача, станом на час виникнення у позивача права на пільгову пенсію останній мав загальний трудовий стаж більше 20 років.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Суд приходить до висновку, що оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити, з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено, слід повернути позивачу судові витрати по справі в розмірі 908 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263 КАС України, суд, -
Позовну заяву - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №0400-010303-8/4608 від 14.01.2021 року, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року, що дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів роботи у ЗАТ «Артель старателей «Витим» з 12.10.2015 року по 23.05.2016 року; з 24.10.2016 року по 08.05.2017 року; з 13.10.2017 року по 15.05.2018 року; з 10.10.2018 року по 17.05.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма