Справа № 640/9119/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2021 року м. Київ № 640/9119/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до1. Національного агентства України з питань державної служби (01601, м. Київ, вул. прорізна, 15), 2. Комісії з питань вищого корпусу державної служби (01601, м. Київ, вул. прорізна, 15), 3. Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)
провизнання протиправним та скасування розпорядження від 17.03.2021 року № 203-р, Порядку від 25.03.2016 року № 246 в частині, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного агентства України з питань державної служби, Комісії з питань вищого корпусу державної служби та Кабінету Міністрів України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 березня 2021 року № 203-р;

визнати протиправним та нечинним Порядок проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246 у частині надання спеціальному структурному підрозділу НАДС повноважень розглядати інформацію, подану кандидатами для участі у конкурсі;

визнати протиправними дії Національного агентства України з питань державної служби щодо недопущення ОСОБА_1 для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади Голови Державної податкової служби, оголошеного на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 березня 2021 року № 203-р;

зобов`язати Національне агентство України з питань державної служби та Комісію з питань вищого корпусу державної служби повторно розглянути заяву та документи, подані ОСОБА_1 , та прийняти рішення щодо можливості допуску до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади Голови Державної податкової служби.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом:

заборони Комісії з питань вищого корпусу державної служби проводити конкурс на заміщення посади Голови Державної податкової служби та вносити пропозиції щодо переможця конкурсу.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що конкурс на заміщення посади Голови Державної податкової служби може закінчитися до розгляду даної справи по суті, а тому невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача та інтересів та у разі задоволення даного позову не буде мати на меті поновлення його прав через обраний спосіб судового захисту, оскільки участь у такому конкурсі стане неможливою.

Таким чином, на думку позивача, зупинення конкурсу на заміщення посади Голови Державної податкової служби відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як було зазначено, позивач, у поданій до суду заяві про забезпечення позову заборони Комісії з питань вищого корпусу державної служби проводити конкурс на заміщення посади Голови Державної податкової служби та вносити пропозиції щодо переможця конкурсу.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача.

У той же час, в підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, з огляду на заявлені в даній адміністративній справі вимоги.

Окрім цього, суд звертає увагу, що за приписами ч. 6 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить позивач буде втручанням в проведення вказаної конкурсної процедури.

Отже, позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко