Справа № 440/1810/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1810/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви від 16 березня 2021 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року та провести відповідний перерахунок призначеної пенсії з врахуванням даного стажу з 01 грудня 2019 року 16 днів зарахувати як повний місяць /а.с.39-48/.
Позов обґрунтований тим, що з 19 січня 2011 року позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком. В 2019 році при черговому перерахунку пенсії позивач виявив, що в його страховий стаж не враховано частину періоду його навчання з 24 червня 1972 року по 31 червня 1972 року та період перебування на навчальних військових зборах з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 03 листопада 2020 року, до якої додав зібрані ним документи на підтвердження відповідних періодів страхового стажу. Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №6434-6245/Ш-03/8-1600/20 від 12 листопада 2020 року позивачу повідомлено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року, оскільки в переліку видів військової служби військові збори не зазначені, а згідно диплому, виданого 23 червня 1972 року, він навчався в Полтавському інженерно-будівельному інституті по 23 червня 1972 року. З діями відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року позивач не погоджується та вважає їх протиправними, оскільки відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підзаконних нормативно-правових актів час військової служби, зокрема на навчальних зборах, підлягає зарахуванню до його страхового стажу, та ним надані всі необхідні документи, що підтверджують його участь у навчальних зборах у період з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року. З огляду на те, що позивач був залучений до військових зборів як студент 5 курсу, період з 24 червня 1972 року по 31 червня 1972 року також підлягає зарахуванню до його страхового стажу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 168-173/ зазначив, що відповідно до чинного законодавства сплата страхових внесків є обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до страхового стажу працівника. Відповідно до пункту 109 Положення про порядок та виплату державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР №590 від 03 серпня 1972 року, не передбачалось зарахування спірного періоду до стажу. При обчисленні пенсії позивачу до страхового стажу зараховано період його навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 01 вересня 1967 року по 23 червня 1972 року на підставі диплому та період його військової служби з 01 вересня 1972 року по 30 вересня 1974 року на підставі запису у військовому квитку, а тому управління діяло в межах та в спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
У запереченнях /а.с.175-176/ позивач зазначив про безпідставність доводів відповідача та наявність у нього права на зарахування до страхового стажу періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року.
Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Згідно з дипломом серії НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , виданим Полтавським інженерно-будівельним інститутом 23 червня 1972 року /а.с. 96/, ОСОБА_1 в 1967 році вступив до Полтавського інженерно-будівельного інституту та в 1972 році закінчив повний курс за спеціальністю сільськогосподарського будівництва, рішенням Державної екзаменаційної комісії від 23 червня 1972 року йому присвоєно кваліфікацію інженера-будівельника.
Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 /а.с.97-98/ ОСОБА_1 має військову освіту військова підготовка при інституті в 1972 році за напрямком командир взводу винищ. протитанкової артилерії; військову присягу прийняв 09 липня 1972 року; проходив службу в Збройних Силах СРСР з 01 вересня 1972 року по 13 вересня 1972 року.
Відповідно до архівної довідки №157 Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» №46-10-2346 від 09 грудня 2019 року /а.с.53/ ОСОБА_1 зарахований студентом першого курсу Полтавського інженерно-будівельного інституту з 01 вересня 1967 року денної форми навчання. Наказом №107 від 28 червня 1972 року присвоєна кваліфікація інженера будівельника, рішенням Державної екзаменаційної комісії від 23 червня 1972 року виданий диплом серії НОМЕР_1 , реєстраційний №6783. Студент п`ятого курсу, який пройшов повний об`єм програми військової підготовки в інституті і який здав курсові екзамени і заліки, з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року залучається на військові збори у військах наказом №109 від 30 червня 1972 року.
Згідно з наказом по Полтавському інженерно-будівельному інституту №109 від 30 червня 1972 року /а.с.54-56/, студенти п`ятого курсу, які пройшли повний об`єм програми військової підготовки в інституті і які здали курсові екзамени і заліки, з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року залучаються на військові збори у військах, зокрема ОСОБА_1 , а також на зазначений період продовжено виплату стипендії студентам згідно наказу по інституту №25 від 19 лютого 1972 року.
ОСОБА_1 з 04 лютого 2011 року перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, що підтверджується копіями протоколів /а.с.78, 107, 109, 116, 119-120, 129, 137, 141/.
Відповідно до протоколів розрахунку стажу /а.с.79, 108, 110, 130, 138, 142/ ОСОБА_1 має загальний стаж, в тому числі: з 01 вересня 1967 року по 23 червня 1972 року навчання 04 роки 09 місяців 23 дні, з 01 вересня 1972 року по 13 вересня 1974 року військова служба 02 роки 00 місяців 13 днів.
10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 10 грудня 2019 року /а.с.51/ та доповненнями до вказаної заяви від 13 грудня 2019 року /а.с. 52/, в якій просив перерахувати призначену пенсію за віком з урахуванням стажу 51 рік 6 місяців (в т. ч. періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року). До вказаної заяви додав копії: архівної довідки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» №157 від 09 грудня 2019 року, наказу Полтавського інженерно-будівельного інституту №109 від 30 червня 1972 року, наказу Полтавського інженерно-будівельного інституту №148 від 30 серпня 1972 року, військового квитка /а.с.51-57/.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №6332/Ш-02 від 26 грудня 2019 року /а.с.66-67/ ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що період його навчання зараховано до страхового стажу на підставі диплому про присвоєння державно-екзаменаційною комісією кваліфікації інженера-будівельника (з 01 вересня1967 року по 23 червня 1972 року). Період проходження військової служби зараховано до стажу на підставі запису у військовому квитку (з 01 вересня 1972 року по 13 вересня 1974 року). Архівна довідка №157, яка видана Національним університетом «Полтавська політехніка» від 09 грудня 2019 року за №46-10-2346 про залучення його з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року на військові збори у військах наказом від 30 червня 1972 року №109 не може слугувати підставою для зарахування періоду до страхового стажу.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1471-1390/Ш-03/8-1600/20 від 25 березня 2020 року /а.с.149/ ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що копії наданих ним документів не містять інформації про періоди військової служби та навчання у вищому навчальному закладі, а тому не можуть слугувати підставою для перегляду тривалості стажу, врахованого при обчисленні його пенсії.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 03 листопада 2020 року /а.с.159-167/, в якій просив перерахувати призначену пенсію за віком з урахуванням стажу 51 рік 6 місяців (в т. ч. періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №6434-6245/Ш-03/8-1600/20 від 12 листопада 2020 року /а.с.157-158/ ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що оскільки в переліку видів військової служби військові збори не зазначені, а згідно диплому, виданого 23 червня 1972 року, він навчався в Полтавському інженерно-будівельному інституті по 23 червня 1972 року, то підстави для зарахування страхового стажу періодів з 24 червня 1972 року по 30 червня 1972 року та часу перебування на зборах відсутні.
Не погодившись з діями відповідача щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним навчального збору у військах та частини часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /далі Закон № 1058-IV ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Слід зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).
Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктами «в» та «д» частини третьої вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також: в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).
Так, пунктом 1 вказаного Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
З матеріалів справи судом встановлено та учасниками справи визнається, що до стажу позивача не враховано період його навчання з 24 червня 1972 року по 30 червня 1972 року та період його перебування на навчальних зборах у військах з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року.
У період перебування позивача на навчальних зборах у військах діяв Закон СРСР "Про загальний військовий обов`язок " від 12 липня 1967 року.
Відповідно до положень статті 5-8 вказаного Закону військова служба складається з дійсної служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР.
Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а які перебувають в запасі - військовозобов`язаними.
Військовослужбовці та військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народу, своїй Радянській Батьківщині та Радянському Уряду.
Згідно із статтями 17 - 19 зазначеного Закону до призову на дійсну військову службу з хлопцями допризовного та призовного віку повсюдно без відриву від виробництва та навчання, проводиться початкова військова підготовка. З учнівською молоддю початкова військова підготовка, включаючи підготовку з цивільної оборони, проводиться в загальноосвітніх школах (починаючи з 9 класу), в середніх спеціальних навчальних закладах та в навчальних закладах системи професійно-технічної освіти штатними військовими керівниками. Юнаки, які не навчаються в денних (очних) навчальних закладах, початкову військову підготовку проходять на навчальних пунктах, що створюються на підприємствах, в установах, організаціях і колгоспах. Керівники підприємств, установ, організацій, колгоспів і навчальних закладів несуть відповідальність за те, щоб всі юнаки допризовного та призовного віку проходили підготовку до дійсної військової служби.
В навчальних організаціях ДТСААФ (Добровільне товариство сприяння армії, авіації та флоту) та в навчальних закладах системи професійно-технічної освіти щорічно проводиться підготовка фахівців для Збройних Сил СРСР. Кількість фахівців, які підлягають підготовці, встановлюється Радою Міністрів СРСР, а перелік спеціальностей і програма їх підготовки визначаються Міністерством оборони СРСР. Для проходження зазначеної підготовки залучаються в установленому порядку юнаки, які досягли 17-річного віку.
Початкова військова підготовка і підготовка фахівців для Збройних Сил СРСР здійснюються під керівництвом Міністерства оборони СРСР. Відповідні міністерства і відомства спільно з Міністерством оборони СРСР і ЦК ДТСААФ СРСР створюють необхідну навчально-матеріальну базу, забезпечують підбір і підготовку військових керівників для початкової військової підготовки, здійснюють контроль за її організацією і проведенням.
Пунктами «а» та «в» статті 35 цього Закону встановлено, що відстрочка від призову на дійсну військову службу для продовження освіти надається: а) студентам денних (очних) вищих навчальних закладів. Особи, відраховані з вузів за недисциплінованість і неуспішність, втрачають право на повторну відстрочку для продовження освіти; в) учням середніх спеціальних навчальних закладів, які займаються за програмою підготовки офіцерів запасу.
Статтею 59 вищевказаного Закону передбачено, що запас офіцерського складу Збройних Сил СРСР утворюється, зокрема: б) з солдатів, матросів, сержантів і старшин з вищою або середньою освітою, які пройшли дійсну військову службу і отримали офіцерське звання після здачі ними встановлених іспитів при звільненні в запас; в) з осіб, які пройшли військову підготовку в цивільних вищих або середніх спеціальних навчальних закладах і отримали офіцерське звання після здачі ними встановлених іспитів; г) з солдатів, матросів, сержантів і старшин запасу, які отримали вищу або середню спеціальну громадянська освіта, родинне профілем підготовки відповідної військової спеціальності, після присвоєння їм офіцерського звання;
Відповідно до статей 63 та 73 вказаного Закону військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані користуються всією повнотою прав і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР. Права і обов`язки військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, що випливають з умов військової служби, встановлюються цим Законом та військовими статутами.
Час перебування громадян на дійсній військовій службі в рядах Збройних Сил СРСР зараховується в їхній трудовий стаж.
З аналізу вищенаведених положень слідує, що військова служба складається з дійсної служби, на якій перебувають військовослужбовці, та служби в запасі Збройних Сил СРСР, на якій перебувають військовозобов`язані. До страхового та трудового стажу громадян зараховується весь час перебування на дійсній військовій службі. Крім того, передбачено також проходження громадянами до призову на дійсну військову службу початкової військової підготовки, зокрема в навчальних закладах системи професійно-технічної освіти.
Відповідно до пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 29 квітня 1968 року № 289 «Про терміни та порядок введення початкової військової підготовки молоді» введено початкову військову підготовку молоді в загальноосвітніх школах, середніх спеціальних навчальних закладах та в навчальних закладах системи професійно-технічної освіти, а також на навчальних пунктах, що створюються на підприємствах (в тому числі в радгоспах), в організаціях, установах та колгоспах, поступово протягом 1968 - 1972 років.
Згідно з положеннями пункту 4-5 вказаної Постанови заняття з початкової військової підготовки, включаючи підготовку з цивільної оборони, встановлено проводити, зокрема в середніх спеціальних навчальних закладах - на старших курсах.
Установлено, що на початкову військову підготовку молоді відводиться 140 годин, включаючи 35 годин, які відведені в даний час на вивчення курсу цивільної оборони в школах, середніх спеціальних навчальних закладах та навчальних закладах системи професійно-технічної освіти. З метою закріплення знань і навичок, набутих юнаками на заняттях з початкової військової підготовки, широко практикується проведення з молоддю тактичних занять, воєнізованих походів та ігор у військово-спортивних і оздоровчих таборах.
Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для висновків, що початкову військову підготовку проходять громадяни до призову на дійсну військову службу, зокрема в навчальних закладах системи професійно-технічної освіти на старших курсах, та період такої підготовки є частиною навчального процесу в такому закладі освіти.
З матеріалів справи судом встановлено, що після отримання диплому позивач продовжив навчання в Полтавському інженерно-технічному інституті внаслідок проходження ним початкової військової підготовки, оскільки відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 , архівної довідки №157 Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» №46-10-2346 від 09 грудня 2019 року, наказу по Полтавському інженерно-будівельному інституту №109 від 30 червня 1972 року, витягів з наказів військового комісара Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату №75 від 30 червня 1972 року /а.с.152/, №104 від 28 серпня 1972 року /а.с.151/, листа Полтавського обласного міського військового комісаріату №3/932 від 28 лютого 2020 року /а.с.153/, архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації №3/190603 від 24 вересня 2020 року /а.с.63/, грамоти ректора Полтавського інженерно-будівельного інституту від 30 серпня 1972 року /а.с.64/ ОСОБА_1 як студент п`ятого курсу Полтавського інженерно-будівельного інституту, який пройшов повний об`єм програми військової підготовки в інституті і який здав курсові екзамени і заліки, залучався у період з 01 липня 1972 року по 31 серпня 1972 року на військові збори у військах для завершення такої початкової військової підготовки.
З огляду на те, що у період з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року позивач не припинив відносини із Полтавським інженерно-будівельним інститутом, оскільки наказом по Полтавському інженерно-будівельному інституту №109 від 30 червня 1972 року направлений на такі військові збори у військах для завершення такої початкової військової підготовки, суд доходить висновку про наявність підстав для зарахування до стажу позивача періоду з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року як періоду навчання та проходження початкової військової підготовки.
Відповідно до частин першої, четвертої та п`ятої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
З огляду на те, що вперше позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням додаткового стажу з 24 червня по 31 серпня 1972 року з документами, що підтверджують продовження його навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті внаслідок залучення його на військові збори у військах для завершення початкової військової підготовки /а.с.51-57/, 10 грудня 2019 року, наявні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням додаткового стажу з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року відповідно до положень частини четвертої статті 44 Закону №1058-IV з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, тобто з 01 грудня 2019 року.
Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Позовну вимогу про зарахування 16 днів стажу як повного місяця суд вважає необґрунтованою та невмотивованою, оскільки позивачем у позовній заяві не наведено конкретні дати періоду, які, на думку позивача, належить зарахувати як повний місяць. Крім того, суд зауважує, що з огляду на зарахований до стажу позивача період його навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 01 вересня 1967 року по 23 червня 1972 року та період його військової служби з 01 вересня 1972 року по 30 вересня 1974 року, та з урахуванням висновків суду у цій справі щодо наявності підстав для зарахування до його стажу періоду з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року страховий стаж позивача за період з 01 вересня 1967 року по 30 вересня 1974 року буде зарахований весь (тобто всі місяці), а тому відсутня необхідність зарахування 16 днів спірного стажу як повного місяця.
Таким чином, відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження ним навчального збору у військах початкової військової підготовки як часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року.
Оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним навчального збору у військах початкової військової підготовки як часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року та провести з 01 грудня 2019 року відповідний перерахунок пенсії з врахуванням даного стажу та її виплату.
Отже, позов підлягає задоволенню частково.
Частинами першою-третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною третьою статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У позовній заяві міститься вимога про стягнення з відповідача сплачених судового збору у розмірі 908,00 грн та комісії банку у розмірі 22,50 грн /а.с.47/.
При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн та комісію 22,60 грн, що підтверджується квитанцією АТ "Полтава-банк" №03-9676108/С від 03 березня 2021 року /а.с.33/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.
В ухвалі від 17 лютого 2021 року у справі № 9901/754/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що банківська комісія за сплату судового збору поверненню не підлягає, оскільки така комісія не передбачена статтею 132 КАС України.
Отже, витрати зі сплати комісії за розрахункове-касове обслуговування рахунку не належать до складу судових витрат, визначених статтею 132 КАС України, а тому обов`язок зі сплати такої комісії покладається на позивача.
Таким чином, підстави для повернення позивачу коштів за сплату комісії у розмірі 22,60 грн відсутні, натомість, зважаючи на висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 454,00 грн.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду проходження ним навчального збору у військах початкової військової підготовки як часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) період проходження ним навчального збору у військах початкової військової підготовки як часу навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті з 24 червня 1972 року по 31 серпня 1972 року та провести з 01 грудня 2019 року відповідний перерахунок пенсії з врахуванням даного стажу та її виплату.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк