Справа № 140/1624/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1624/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - Поліська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.11.2020 № 000561319 та № 000571319.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами Поліської митниці було проведено документальну невиїзну перевірку позивача щодо дотримання вимог митного законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за МД від 05.10.2018 № UA 205100/2018/016148.

За результатами перевірки встановлено порушення вимог положень пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI із змінами та доповненнями (далі - МК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного митна загальну суму 12732,69 грн та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VІ із змінами та доповненнями (далі - ПК України), у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 28011,92 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Поліська митниця винесла оскаржувані податкові повідомлення рішення від 18.11.2020 № 000561319 та № 000571319.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає, що діяв добросовісно та пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були передані продавцем. Вказує на те, що під час митного контролю органом доходів і зборів не виявлено того, що у МД від 05.10.2018 № UA 205100/2018/016148 було заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість транспортного засобу. Жодних письмових рішень про коригування митної вартості відповідно до положень статті 55 МК України або ж відмови у митному оформленні транспортного засобу органом доходів і зборів прийнято не було.

Водночас митний орган неправомірно надає перевагу документам та відомостям, які отримані із Литви над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними доказами того, що при ввезенні на митну територію України автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 було занижено його митну вартість. Лист митних органів Литовської Республіки є лише рекомендацією посадовій особі митниці проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції.

Крім того, відповідачем не враховано те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 161/17591/19 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 МК України за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене вважає, що висновки викладені у акті документальної невиїзної перевірки на підставі яких винесені оспорювані податкові повідомлення-рішення є необ`єктивними та незаконними, відповідно підлягають скасуванню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки перевіркою встановлено порушення вимог Митного кодексу України та Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання на загальну суму 40744,61 грн.

Представник відповідача вказує, що підставою для висновку про заниження податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України слугувала офіційна, документально підтверджена інформація, яка надійшла до Поліської митниці від митних органів Литви і на підставі таких відомостей, зазначених у документах митних органів Литви митницею здійснено визначення податкових зобов`язань.

Тобто, згідно документів, наданих Митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 16.05.2018 №(20.4/10)ЗВ-4054, вартість транспортного засобу становить 5629,00 євро та є вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно-супровідних документах.

Транспортний засіб, який є об`єктом купівлі-продажу, однозначно ідентифіковано за ідентифікаційними номером (номером кузова) НОМЕР_1 , який повністю збігається з номером кузова, вказаного в МД типу ІМ40ДЕ від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148, де особою, відповідальною за фінансове врегулювання (гр. 9) є ОСОБА_1 , одержувач - громадянин України ОСОБА_2 на підставі довіреності від 25.09.2018 № ННР 085367.

Встановлені перевіркою порушення призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 40744,61 грн., в тому числі: ввізне мито на суму 12 732,69 грн. та податок на додану вартість на суму 28 011,92 грн.

З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Поліською митницею була проведена документальна невиїзна перевірка гр. ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 22.10.2020 № 24/7.13-19/ НОМЕР_2 «Про результати документальної невиїзної перевірки гр. ОСОБА_1 дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за МД від 05.10.2018 № UA 205100/2018/016148» (а.с. 10-15).

Документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення гр. ОСОБА_1 :

пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI із змінами та доповненнями (далі - МК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного митна загальну суму 12732,69 грн;

пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VІ із змінами та доповненнями (далі - ПК України), у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 28011,92 грн.

Зокрема, у акті перевірки зазначено, що фізичною особою - громадянином ОСОБА_1 за МД типу ТМ40ДЕ від 05.10.2018 № UА205100/2018/016148, що підлягає перевірці, ввезено товар «Легковий автомобіль марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1461 см 3, потужність - 81 kW, тип кузова - універсал, колісна формула - 4x2, колір - коричневий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, дата введення в експлуатацію - 15.04.2013.

Фактурна вартість згідно рахунку-фактури (інвойс) №2018-5276382 від 02.10.2018 -48610,42грн. (або 1500,00 євро).

Заявлена декларантом митна вартість в сумі 56712,16грн. (або 1750,00 євро), метод визначення вартості - 6 (графа 43), вага брутто 1372 кг.

Переміщення транспортного засобу через митний кордон України здійснено фізичною особою - громадянином України ОСОБА_2 на підставі довіреності від 25.09.2018 № HHP 085367.

В рахунку-фактурі (інвойс) № 2018-5276382 від 02.10.2018, наданому до митного оформлення легкового автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 на території України, вказано продавцем UAB «GELGOTOS TRASPORTAS» ALEKSANDRAVO K.MARIJAMPOLES SAV LT (Литва), покупцем ОСОБА_3 , вартість автомобіля 1500,00 євро.

При митному оформленні вказаного транспортного засобу сплачені митні платежі: ввізне мито- 5671,22 грн.. акцизний податок - 4876,69 грн., податок на додану вартість - 13452,01 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до інформації, отриманої від Митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 16.05.2018 № (20.4/10)3в-4054 щодо надання інформації про митне оформлення легкового автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 встановлено невідповідність відомостей щодо митної вартості товару, імпортованого в адресу гр. ОСОБА_1 за МД типу ТМ40ДЕ від 05.10.2018 № UА205100/2018/016148, а саме: згідно копій документів, надісланих Митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, а саме: декларації країни відправника від 02.10.2018 №18LTKC0100EK114АВ5 та рахунку-фактури (інвойс) від 02.10.2018 серія GA №2018-01961, встановлено, що відправником товару є UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» ALEKSANDRAVO К. 68100 MARІJAMPOLES SAV. LT ; покупцем Koval Borys (Svitla 3-28, Lutsk); вартість автомобіля становить 5629,00 євро.

Тобто, згідно документів, наданих Митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 16.05.2018 №(20.4/10)ЗВ-4054, вартість транспортного засобу становить 5629,00 євро та є вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно- супровідних документах.

Транспортний засіб, який є об`єктом купівлі-продажу, однозначно ідентифіковано за ідентифікаційними номером (номером кузова) НОМЕР_1 , який повністю збігається з номером кузова, вказаного в МД типу ІМ40ДЕ від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148, де особою, відповідальною за фінансове врегулювання (гр. 9) є ОСОБА_1 , одержувач - громадянин України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі довіреності від 25.09.2018 № HHP 085367.

Відповідно до документально підтвердженої інформації, наданої митним органом Литовської Республіки щодо фактурної вартості переміщеного на митну територію України товару (автомобіля) встановлено порушення неповноти декларування ОСОБА_1 складових митної вартості: до митного оформлення подано недостовірну інформацію щодо вартісних характеристик товару, які мають значення для оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України, та які відрізняються від задекларованих за МД від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148.

Встановлені перевіркою порушення призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 40744,61 грн., в тому числі: ввізне мито на суму 12 732,69 грн. та податок на додану вартість на суму 28 011,92 грн.

На підставі акту перевірки від 22.10.2020 № 24/7.13-19/ НОМЕР_2 Поліською митницею Держмитслужби 18.11.2020 прийняті податкові повідомлення-рішення №000561319, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби, та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами на 15915,86 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 12732,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3183,17 грн. (а.с.18) та №000571319, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів фізичними особами на 35014,90 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 28011,92 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7002,98 грн. (а.с.20).

Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, на думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 Митного кодексу України, підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що митну вартість імпортованого товару, вказану декларантом позивача у митній декларації від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148 визначено за резервним методом. До митної декларації позивачем подано всі документи, необхідні для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість ввезеного для здійснення митного оформлення товару.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 7 статті 54 МК встановлено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як свідчать матеріали справи, документальна невиїзна перевірка дотримання гр. ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, результати якої були покладені в основу, оспорюваних у межах даної справи податкових повідомлень-рішень, була проведена Поліською митницею у зв`язку з отриманням від митних органів Литовської Республіки копій документів, які вказували на те, що вартість товару імпортованого позивачем автомобіля була вищою, ніж задекларована ним при митному оформленні.

Так, декларантом до Рівненської митниці ДФС 05.10.2018 було подано митну декларацію №UA205100/2018/016148 з метою митного оформлення автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , із застосуванням резервного методу вартістю 56712,16 грн, що на дату проведення митного оформлення складало 1750 євро (а.с. 28). Одночасно до митного оформлення було подано інвойс від 02.10.2018 № 2018-5276382, виданий ТОВ «Гелготос транспортас», відповідно до якого вартість транспортного засобу становить 1500 євро (а.с. 31).

За результатами митного оформлення вказаного транспортного засобу позивачем було сплачено мито та ПДВ із вартості цього товару, що була ним задекларована.

Як слідує з матеріалів справи 11.07.2019 до Волинської митниці ДФС від ДФС України надійшло звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортних засобів, в тому числі автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 . Вказане звернення з копіями документів скеровано до Поліської митниці листом від 06.02.2020 № 1095-7.3-20.

На підставі аналізу отриманих від митних органів Литовської Республіки копій документів митний орган дійшов висновку, що при митному оформленні вказаного автомобіля за митною декларацією від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148 позивачем були подані документи, що містять недостовірні дані щодо вартісних характеристик товару, що призвело до заниження митної вартості товару, оскільки дійсна фактурна вартість указаного автомобіля становила 5629 євро, що у свою чергу призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 12732,69 грн та ПДВ на суму 28011,92 грн.

Суд звертає увагу на те, що при митному оформленні згаданого транспортного засобу його митна вартість була визначена за резервним методом, тобто не за ціною, вказаною у інвойсі (рахунку-фактурі) від 02.10.2018 № 2018-5276382, і у митного органу з цього приводу не було жодних зауважень.

Як встановлено судом під час митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали жодних зауважень до заявленої митної вартості товару, що імпортувався.

Доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що у вищевказаному листі митних органів Литовської Республіки не вказано, що гр. ОСОБА_1 допущено порушення при експорті автомобіля марки - RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 .

На думку суду, самі по собі документи митних органів Литовської Республіки є лише рекомендацією посадовій особі митниці проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не можуть бути виключними, беззаперечними доказами винуватості особи у порушення митних правил.

Також суд зазначає, що аналіз норм статті 351 МК України свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

При цьому, якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов`язкових платежів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 у справі №822/728/16.

Враховуючи те, що контролюючий орган прийняв МД від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148 , самостійно визначив митну вартість товару за резервним методом та пропустив автомобіль, що був у користуванні на митну територію України, тому суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про донарахування грошових зобов`язань.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог податкового та митного законодавства в частині заниження податкових зобов`язань під час ввезення товару на митну територію України, з огляду на що прийняті за наслідками перевірки позивача податкові повідомлення-рішення від 18.11.2020 № 000561319 та № 000571319 слід визнати протиправними та скасувати.

Також суд зазначає, що позивачем відповідно до МД від 05.10.2018 №UA205100/2018/016148 здійснено розмитнення ввезеного товару (автомобіля) з вірно обраним методом визначення митної вартості товарів (за резервним методом), проведено оплату коштів на користь нерезидента, в сумі зазначеній в інвойсі від 02.10.2018 № 2018-5276382, а тому проведення відповідачем донарахувань з податку на додану вартість та ввізного мита є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд також враховує ту обставину, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 161/17591/19 за наслідками розгляду постанови про порушення митних правил Волинської митниці ДФС відносно гр. ОСОБА_1 , скасовано постанову у справі про порушення митних правил та провадження у справі закрито.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., що сплачений відповідно до квитанції від 11.02.2021 № ПН10649 (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Поліської митниці Держмитслужби від 18.11.2020 № 000561319 та № 000571319.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ).

Суддя Р.С. Денисюк