Справа № 460/880/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2021 року м. Рівне № 460/880/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка" та у відмові в призначенні позивачу пенсії згідно з його заявою від 23 листопада 2020 року № 1729; 2) зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка" та призначити позивачу пенсію згідно з його заявою від 23 листопада 2020 року № 1729. За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що у листопаді 2020 року, після досягнення пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Однак, пенсійний орган відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу в достатньому обсязі. Зокрема відповідачем не був зарахований до страхового стажу позивача період роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка" з огляду на неточність запису про таку роботу у трудовій книжці останнього. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки особа не може бути позбавлена права на пенсійне забезпечення у зв`язку з неналежним виконанням роботодавцем свого обов`язку щодо заповнення трудової книжки працівника. З огляду на вказане, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії, та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 24 роки 6 місяців 11 днів. При цьому, до страхового стажу позивач не був врахований період роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка", оскільки запис про вказану роботу в трудовій книжці позивача містить виправлення в частині зазначення номеру наказу про звільнення. Таким чином, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу, у зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі.

10 лютого 2021 року позовна заява надійшла до суду.

15 лютого 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11 березня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

21 травня 2020 року позивачу виповнилося 60 років.

23 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 02 грудня 2020 року за № 1700-0304-8/38876 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії з мотивів, аналогічних наведеним у відзиві.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

В свою чергу, частиною другою статті 5 Закону № 1058 встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини другої вказаної статті, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною четвертою статті 24 Закону № 1058 встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон № 1058 набрав чинності 01 січня 2004 року, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що в разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів або їх неправильному чи неточному оформленні за періоди роботи до 01 січня 2004 року, зарахування таких періодів роботи до страхового стажу здійснюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Як вказує відповідач в листі від 02 грудня 2020 року за № 1700-0304-8/38876 та відзиві на позов, підставою для неврахування періоду роботи позивача з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка" слугувало те, що запис № 5 в його трудовій книжці містить виправлення в частині зазначення номеру наказу про звільнення позивача з Острозького районного об`єднання "Сільгосптехніка".

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, при звільненні працівника або службової особи всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесенні до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Матеріалами справи підтверджується, що запис № 5 в трудовій книжці про звільнення позивача з Острозького районного об`єднання "Сільгосптехніка" з 20 квітня 1979 року дійсно містить виправлення в частині зазначення номеру наказу про звільнення позивача.

Разом з тим, суд зауважує, що одночасно з заявою про призначення пенсії позивачем була надана, зокрема, архівна довідка від 06 травня 2020 року № Р-5/04-01, згідно з якою останній з 05 грудня 1977 року на підставі наказу Острозького районного об`єднання "Сільгосптехніка" від 02 грудня 1977 року № 62-к був зарахований учнем тракториста. Також у довідці зазначено, що згідно з наказом Острозького районного об`єднання "Сільгосптехніка" від 20 квітня 1979 року № 20-к, позивач був звільнений з роботи з 20 квітня 1979 року на підставі пункту 3 статті 36 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом в Армію.

Таким чином, суд констатує, що одночасно з заявою про призначення пенсії позивачем була надана архівна довідка, яка в повній мірі підтверджує достовірність записів про період роботи останнього з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка", як це визначено пунктом 3 Порядку № 637.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка", у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання таких дій протиправними та зобов`язання включити спірний період роботи до страхового стажу позивача належать до задоволення.

Щодо решти позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджуються наступні періоди роботи, що мають бути включені до загального страхового стажу, а саме: з 01 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні «Сільгосптехніка» (1 рік 7 місяців 20 днів), з 25 квітня 1979 року по 11 червня 1981 року служби в Радянській Армії (2 роки 1 місяць 18 днів), з 01 липня 1981 року по 26 червня 2002 року в Острозькому районному об`єднанні «Сільгоспохімія» (20 років 11 місяців 24 дні) та з 21 червня 2019 року по 23 листопада 2020 року (день подачі заяви про призначення мені пенсії) у сільськогосподарському приватному підприємстві «Розвазьке» (1 рік 5 місяців 3 дні), що у підсумку становить 26 років 2 місяці 5 днів, а не 27 років 2 місяці 4 дні як вказує позивач.

Суд повторює, що в силу вимог частини першої статті 26 Закону № 1058 для призначення пенсії за віком позивач мав набути 27 повних років страхового стажу на момент подання відповідної заяви.

Разом з тим, в ході судового розгляду суд встановив, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач не надав останньому документи, що підтверджують наявність у нього 27 років страхового стажу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно прийняв рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині що стосуються зобов`язання відповідача призначити пенсію задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору в розмірі 454грн відповідно до квитанції № 0.0..1 від 08 лютого 2021 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05 вересня 1977 року по 20 квітня 1979 року в Острозькому районному об`єднанні "Сільгосптехніка".

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно з його заявою від 23 листопада 2020 року № 1729, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з його заявою від 23 листопада 2020 року № 1729, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 454грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Т.О. Комшелюк