Справа № 320/4383/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року № 320/4383/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Комунального підприємства "Софія" про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - позивач, ГУ ДСНС України у Київській області) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Софія" (далі - відповідач, КП «Софія») з вимогою застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівлі гуртожитку Комунального підприємства "Софія" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, шляхом зобов`язання Комунального підприємства "Софія" повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті позапланової перевірки від 14.02.2020 №125.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової перевірки КП «Софія», встановлено ряд порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Позивач вважає, що вказана обставина створює реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють та/або перебувають на об`єкті відповідача, а тому, наявна необхідність у застосуванні заходів реагування у виді повного зупинення роботи будівлі гуртожитку КП «Софія» до усунення відповідних порушень.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечував. Зазначив, що будівля, яка є предметом даного спору, не є власністю відповідача, власником більше 60% є фізичні особи, які приватизували житлові приміщення, а решта не приватизованої площі зазначеного житла знаходиться у власності територіальної громади в особі Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка є засновником КП «Софія» згідно рішення 6 сесії 24 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19.04.2003 №4, яким і передано відповідачу, зокрема, дану будівлю гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53 на баланс на праві оперативного управління згідно Акту від 02.01.2004.

Відповідач зазначив, що вказана будівля гуртожитку наразі частково не приватизована мешканцями кімнат, які постійно проживають та є зареєстрованими у даному гуртожитку і разом з мешканцями, які приватизували свої кімнати є споживачами житлово-комунальних послуг КП «Софія».

Також, відповідач зауважив, що не зважаючи на вищевикладені обставини, ним належним чином усуненні виявленні позивачем під час перевірки порушення, які зазначенні в акті перевірки №125 від 14.02.2020.

Представник позивача у судовому засідання призначеного на 12.01.2021 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, крім того заявив клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, у судове засідання призначене на 12.01.2021 явку свого уповноваженого представника не забезпечив.

Проте, до суду від відповідача надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з даного приводу суд зазначає наступне.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки відповідачем не зазначено, яким чином запроваджений Кабінетом Міністрів України карантин перешкоджає прибуттю до суду або наданню документів, які підтверджують виконання порушень, які зазначенні в акті перевірки, наприклад, поштовим зв`язком.

При цьому, суд зауважує, що запровадження на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не є перешкодою для участі у справі представників учасників процесу та не є обов`язковою та безумовною підставою для відкладення розгляду справи лише за наявності відповідного клопотання учасника процесу.

Так, суд звертає увагу на те, що Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ ст. 195 КАС України після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту:

"4. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".

Відповідний Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду затверджено наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196.

Суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

При цьому, одними з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до положень ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи зобов`язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з положеннями ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд вважає, що подання представником відповідача необґрунтованого та непідтвердженого відповідними доказами клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на запроваджений Кабінетом Міністрів України карантин, за умови наявності можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а також за відсутності належного обґрунтування неможливості прибуття до суду, свідчить про недобросовісне використання позивачем наданих йому процесуальних прав, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи та є ознакою зловживання процесуальними правами.

З врахуванням наведеного, підстави для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відсутні.

Протокольною ухвалою від 12.01.2021 керуючись ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19 та протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 (витяг з протоколу №23) та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 27.01.2020 №109 «Про проведення позапланових перевірок» здійснено позапланову перевірку щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Комунального підприємства «Софія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, про що зазначається в рапорті начальника Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області полковника служби цивільного захисту Козленка О.

28.01.2020 видане посвідчення №961 на проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки КП «Софія», головному інспектору Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майору служби цивільного захисту Кульчицькому О.

Надалі, 14.02.2020 за результатами позапланової перевірки складений акт №125 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому зазначенні 26 порушень, а саме:

- Керівником підприємства не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту. Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту не передбачено у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях (п.2 розділ II ППБУ);

- Для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (п.4 розділ II ППБУ);

- Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також вказати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (п.10 розділ II ППБУ);

- Працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (п.15 розділ II ППБУ);

- Посадові особи та працівники не проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (п. 16 розділ II ППБУ);

- До роботи допускаються особи, які не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірки знань з питань пожежної безпеки (п.20 розділ ІІ ППБУ);

- Заповнення прорізів у протипожежних перешкодах між підсобними приміщеннями та житловими приміщеннями гуртожитку не відповідає вимогам. Відсутні протипожежні двері (п.2.3 глава 2 розділ III ППБУ);

- Відсутній адресний вказівник (назва вулиці, номер будинку), об`єкту з освітленням у темний час доби (п.2.22 глава 2 розділ III ППБУ);

- Відсутній другий евакуаційний вихід з другого поверху гуртожитку відповідно до п. 7.2.4 ДБН В. 1.1-7:2016 (п.2.23 глава 2 розділ III ППБУ);

- Допускається змінення інженерних та планувальних рішень евакуаційних виходів згідно з нормованою вимогою (вікна в зовнішніх стінах сходової клітки типу СК1 не виконані такими, що відчиняються та не обладнані пристроями для їх відчинення з рівня сходових площадок, маршів відповідно до пункту 7.3.26 ДБН В. 1.1-7-2016) (п. 2.23 глави 2 розділу III ППБУ);

- Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням (п.2.31 глава 2 розділ ІІІ ППБУ);

- У приміщеннях гуртожитку групові електрощитки не оснащуються схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (п.1.16 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п. 1.20 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Відсутній захист будівлі гуртожитку від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (п. 1.21 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Будівлю гуртожитку не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до додатку А таблиці А1 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ);

- Не проводиться контроль працездатності мережі системи зовнішнього проти пожежного водопроводу (проводиться 1 раз на рік) на тиск та витрату води з оформленням акта. Випробування водопроводу не проводитися після кожного ремонту (пп. 5 п. 2.1 глава 2 розділ V ППБУ);

- Біля місць розташування пожежних гідрантів не оновлені покажчики (об`єм: зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) (пп. 10 п. 2.1 глава 2 розділ V ППБУ);

- Пожежні щити не доукомплектовані відповідно до норм (п. 3.11 глава 3 розділ V ППБУ);

- Шляхи евакуації захаращені матеріальними цінностями (п. 2.37 глава 2 розділ III ППБУ);

- Дерев`яні елементи покриття (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5 глави 2 розділ III ППБУ);

- Електрощитову не відокремлено від приміщень протипожежними дверима (п. 2.3 глава 2 розділ III ППБУ);

- Будівля гуртожитку не забезпечена первинними засобами пожежогасіння (п. 3.6 глава 3 розділ V ППБУ);

- Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (п. 8 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Працівників об`єкта не забезпечено засобами індивідуального захисту (п. 2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (п. 11 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (ст. 9 Закону України №2245-ІІІ).

На думку позивача, всі перелічені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зазначені в акті перевірки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які, перебувають у будівлі гуртожитку КП «Софія», що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини щодо державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон № 877-V). Даний закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Закону №877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з п. 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій", та пунктом 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Відповідно до п. п. 27 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (нова редакція), затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.01.2018 №661), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Частиною 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Таким територіальним органом на території Київської області є позивач.

Судом встановлено, що в наказі №109 від 27.01.2020 ГУ ДСНС України у Київській області підставою для проведення перевірки стало доручення Прем`єр-Міністра України від 12.11.2018 №44205/1/1-19 та протокольне рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 (витяг з протоколу №23). В пункті 1 вказаного наказу передбачено, що потрібно провести позапланову перевірку додержання (виконання) суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зокрема, КП "Софія" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.

Згідно із п. п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, на суб`єкта господарювання покладається низка обов`язків.

Отже, державний нагляд (контроль) здійснюється уповноваженим органом щодо суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.

Разом з цим, як встановлено судом, відповідач у будівлі гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, не здійснює господарську діяльність та не є суб`єктом господарювання, а лише надає житлово-комунальні послуги власникам кімнат та особам, які проживають в даному гуртожитку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, причому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому зазначено, що балансоутримувач та управитель залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Виробником у розумінні ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, а виконавцем - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності, між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.

Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність. Стаття 3 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів, а не господарською діяльністю.

Відтак, КП "Софія" у будівлі гуртожитку, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, здійснює лише організаційно-розпорядчі функції та господарською діяльністю не займається.

Відтак, враховуючи те, що відповідач не здійснює господарську діяльність, не є суб`єктом господарювання та не є власником житлового будинку, у позивача були відсутні повноваження щодо проведення позапланової перевірки будівлі гуртожитку КП "Софія" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, у порядку Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Крім того, відповідачем до суду були наданні докази, щодо усунення порушень вказаних в акті від 14.02.2020 №125, які залежали безпосередньо від нього, як негосподарюючого суб`єкта, дії якого спрямовані на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов функціонування гуртожитку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що по-перше, відповідач більшість встановлених порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту усунув, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано позивачем та по-друге, що відповідач не здійснює господарську діяльність, не є суб`єктом господарювання та не є власником житлового будинку, тому у позивача були відсутні повноваження щодо проведення позапланової перевірки будівлі гуртожитку КП "Софія" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.