Справа № 360/4627/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4627/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Пономарьової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо виплати недоотриманої пенсії після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неправомірними;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, що належала його батьку ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років помер у місті м. Луганськ. Отже, станом на дату смерті він проживав за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрований і проживав на день смерті разом з батьком за вказаною адресою як член його сім`ї.

У зв`язку з похилим віком батько позивача не мав можливості постійно підтверджувати свою ідентифікацію, через що у березні 2016 року йому безпідставно було припинено виплату пенсії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з невиплаченої пенсії батька позивача.

19 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача з пакетом документів на підтвердження його права як члена сім`ї померлого отримати суми пенсії, невиплаченої його батьку. Працівники відповідача категорично відмовилися приймати документи у позивача. Тому він звернувся до відповідача із скаргою, на яку отримав відповідь від 25.11.2020 про відмову у виплаті неотриманих сум пенсії батька, оскільки вони з батьком мають різні адреси фактичного проживання, зазначені в довідках про статус внутрішньо переміщених осіб. Відповідач вказав, що отримання позивачем пенсії батька можливе лише в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 02.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (а.с.16-17).

Ухвалою суду від 28.01.2021 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 50-51).

Ухвалою суду від 16.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.64).

Ухвалою суду від 16.03.2021 відкладено розгляд справи та залишено клопотання відповідача без задоволення (а.с. 76).

11.01.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив (а.с.41-42), в якому зазначено, що він позовні вимоги не визнає та вважає, що позивачем у даному випадку обрано неналежний спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до адміністративного суду. У даному випадку позивач заявляє вимоги щодо нарахування та виплати йому, як члену сім`ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який з ним проживав на день смерті, суму пенсії, що належала померлому і залишились ним недоотриманою у зв`язку з його смертю. Позивач зазначає, що він проживав з померлим на день його смерті та має право на отримання пенсійних виплат після смерті його померлого батька. Тобто, предмет позову у цій справі пов`язаний з наявністю у позивача права саме, як спадкоємця, на отримання спадщини. В даному випадку існує спір про отримання грошових коштів в порядку спадкування, який має приватноправовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, виходячи із суті права та інтересу, за захистом якого звернувся позивач, характеру спірних правовідносин, враховуючи, що предметом позову є майнова вимога позивача, управління вважає, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

29.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 38-39), в якій зазначено, що у спірних правовідносинах Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області є суб`єктом владних повноважень, а саме органом, що призначає та виплачує пенсію, веде облік пенсіонерів і наділений повноваженнями щодо вирішення питань про виплату або невиплату недоотриманих сум пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера. Отже, спір, відповідач вважає, між позивачем та відповідачем є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

16.03.2021 від відповідача надійшла заява щодо уточнення обставин справи (а.с. 72-74), з якою вбачається, що ОСОБА_2 за його заявою від 11.06.2015 розпорядженням управління від 02.07.2015 № 22502 (143312) було взято на облік за матеріалами електронної пенсійної справи як внутрішньо переміщену особу згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.06.2015 № Нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалася по 29.02.2016.

Виплата пенсії ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи була припинена з 01.03.2016 на підставі інформації, наданої Державною прикордонною службою у зв`язку з тривалою відсутністю переміщеної особи. Із заявою про поновлення виплати пенсії з 01.03.2020 по дату смерті згідно з Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку № 22-1, ОСОБА_2 , до відповідача не звертався. Пенсія з 01.03.2016 ОСОБА_2 не нараховувалася. ОСОБА_2 за час свого життя, виявляючи байдужість до своїх прав, з 01.03.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_1 за роз`ясненнями щодо причин її невиплати до відповідача не звертався, у встановленому порядку дії управління щодо ненарахування та невиплати йому пенсії не оскаржував.

Заборгованість за період з 01.03.2016 по 30.06.2020 у сумі 165052,32 грн, яку зазначено у наданій до суду довідці управління від 16.12.2020 № 7651/03-18, було розраховано відповідачем після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з визначенням розміру допомоги на поховання, тобто вже померлому пенсіонеру.

У заяві про уточнення обставин справи відповідачем зазначено, що 07.12.2020 за № 1239-31-8/4886 позивачу було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого та роз`яснено порядок її отримання (а.с. 73 зв.).

Суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Кам`янобрідським РВУМВС України в Луганській області. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Кам`янобрідським РВУМВС України в Луганській області (а.с.4-6, 9-10).

Родинні відносини між позивачем та її батьком підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , де ОСОБА_2 вказаний як батько позивача (а.с.8).

Розпорядженням № 22502 від 02.07.2015 ОСОБА_2 взято на облік Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у місті Луганську, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого 29.07.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 290 (а.с.11).

Відповідно до паспорту місце реєстрації ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , при цьому згідно з домовою книгою № 2 від 17.06.1997 прописка позивача та його батька - АДРЕСА_2 (а.с. 56 зв.). Тому, домова книга, надана позивачем до суду як доказ на підтвердження факту проживання разом з його батьком, є неналежним доказом у справі, оскільки в ній зазначено адресу, що не збігається з паспортними даними позивача та його батька. Уточнюючих довідок щодо зміни адреси будинку, в якому вони зареєстровані з його батьком позивач суду не надав.

Листом Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25.11.2020 № 80-78/Л/8-1239/20 надіслана відповідь на електронну скаргу позивача № ВЕБ-12395-Ф-С-20-068346 від 19.11.2020 на відмову в прийнятті документів на отримання пенсія померлого батька (а.с. 12).

У вказаному листі зазначено, що позивач має однакову адресу реєстрації місця проживання з його батьком за паспортними даними, однак, різні адреси фактичного проживання за довідками внутрішньо переміщених осіб, тому підтвердити факт сумісного проживання його разом з померлим пенсіонером неможливо. Тому позивачу слід отримати свідоцтво на спадщину для одержання сум невиплаченої пенсії його батьку.

Отже, зазначена відповідь свідчить про те, що відповідач фактично визнає, зазначені в позові обставини, що позивач звертався до нього 19.11.2020 та надавав документи на підтвердження права отримання сум невиплаченої пенсії померлого батька, однак йому було відмовлено відповідачем в прийнятті, реєстрації таких документів та у виплаті вказаних сум з зазначених в листі підстав.

Довідкою від 16.12.2020 № 7651/03-18 підтверджені ті обставини, що сума заборгованості з пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 30.06.2020 складає 165052,32 грн (а.с. 25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05 листопада 1999 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину (абзац четвертий пункту 2.26 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29.07.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 290, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Луганську (а.с.11).

ОСОБА_1 є сином померлого пенсіонера ОСОБА_2 , на день смерті останніього і позивач і його батько мали одну і ту саму зареєстровану адресу проживання в місті Луганську, що зазначена в їх паспортах - АДРЕСА_1 . Отже, належними доказами в суді підтверджені ті обставини, що позивач є членом сім`ї померлого пенсіонера, що проживав разом з ним на день його смерті.

Як встановлено судом, позивач 19.11.2020 (протягом шести місяців з дня смерті батька) звертався до відповідача та намагався подати документи для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю баьтка, однак, відповідач таки документи не прийняв, у виплаті вказаних сум відмовив листом від 25.11.2020 без зазначення норми законодавства, якою передбачено, що місце проживання померлого пенсіонера та членів його сім`ї на день смерті має визначатися виключно за довідками про статус внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, ані у відповіді позивачу від 19.11.2020, ані у відзиві відповідач жодним чином не зазначив підстав неприйняття документів позивача, які він намагався подати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З зазначених вище підстав суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо неприйняття документів позивача 19.11.2020 та відмови позивачу листом від 25.11.2020 у виплаті сум неотриманої пенсії його батька.

У відповідності до вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства». Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, повязаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, зясовуючи, чи існує позитивне зобовязання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

У рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» (CASEOFSUKHANOVANDILCHENKOv. UKRAINE) заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обовязком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі «ОСОБА_5 Греції та інші проти Греції» (FormerKingofGreeceandOthersv. Greece) заява № 25701/94, п.п. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Доводи відповідача не спростовують доводів позивача, не ґрунтуються на нормах законодавства і тому судом до уваги не беруться.

Наведене свідчить, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого батька порушене, саме протиправними діями відповідача щодо щодо неприйняття документів позивача 19.11.2020 та відмови позивачу листом від 25.11.2020 у виплаті сум неотриманої пенсії його батька, які суд з зазначених вище підстав визнає протиправними.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день його смерті, суму пенсії, неотриману його батьком - ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 30.06.2020.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з обранням іншого способу захисту порушеного права позивача відповідно до вимог п.10 ч.2 ст.245 КАС України.

Клопотання позивача щодо зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не є обґрунтованим, воно не містить посилання на докази на підтвердження тих обставин, що відповідач не буде виконувати рішення суду, тому суд, керуючись вимогами статті 382 КАС України, не знаходить підстав для встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення станом на день постановлення рішення у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки просив суд відстрочити суму судового збору, а судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, судовий збір у розмірі 908,00 грн до Державного бюджету України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (код за , Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна,77) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови листом від 25.11.2020 № 80-78/Л/8-1239/20 ОСОБА_1 у виплаті сум пенсії померлого члена сім`ї - його батька ОСОБА_2 , неотриманої ним за період з 01.03.2016 по 30.06.2020.

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день його смерті, суму пенсії, неотриману його батьком - ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 30.06.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (код за , Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна,77) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 квітня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян