Справа № 420/2698/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 квітня 2021 р. Справа № 420/2698/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки по день фактичного розрахунку в сумі 205745,10 грн., -

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На зазначене рішення суду Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою, а також не надано доказів сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом до апеляційної скарги надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження яке обґрунтовано перебуванням на самоізоляції значної частини особового складу військової частини, також, апелянтом зазначено, що копію оскаржуваного рішення отримано 27.01.2021 р.

Вивчивши доводи клопотання суд приходить до наступного.

Особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

За приписами ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Натомість, суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, може бути лише наявність інших поважних причин такого пропуску.

Водночас, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Як вбачається с заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт, як на причину пропуску строку посилається на те, що у зв`язку з карантинними обмеженнями та значною кількістю підтверджених випадків захворювання на COVID-19, а саме 36 військовослужбовців, в тому числі військовослужбовців групи юридичного забезпечення з січня 2021 року по березень 2021 року перебували на самоізоляції, відповідно до довідки начальника відділення охорони здоров`я майора медичної служби Виноградова Ігоря від 16.03.2021 року, тому, було пропущено строк звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що, апелянт, вказуючи що з січня 2021 року по березень 2021 року військовослужбовці групи юридичного забезпечення перебували на самоізоляції через коронавірусну хворобу (СОVID-19), не надає доказів того, що саме всі військовослужбовці групи юридичного забезпечення були на самоізоляції, не додані докази на підтвердження того, що тільки ці працівники є уповноваженими представниками скаржника, які можуть здійснювати представництво інтересів відповідача у судах України, не визначено протягом якого періоду визначені військовослужбовці знаходились на самоізоляції та що самоізоляція була підтверджена саме коронавірусною інфекцією СОVID-19.

Так, неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

При цьому, законодавством покладено обов`язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, а не на його окремих працівників, а посилання скаржника стосуються виключно внутрішньої організації роботи установи.

Тому, труднощі в організації належного виконання обов`язків працівників не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Таким чином, оцінивши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин апелянтом необхідно надати до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити інші причини пропуску строку та надати відповідні докази на їх підтвердження.

Водночас, до апеляційної скарги апелянтом надано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано обмеженим фінансуванням.

Вивчивши доводи клопотання суд приходить до висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Разом з цим, аналіз наведених норм показав, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Так, відповідач є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Водночас, право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку та умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Оскільки скаржником не надано докази для відстрочення сплати судового збору, а також те, що скаржник ніяким чином не підтверджує та не обґрунтовує можливість сплатити судовий збір в майбутньому, за таких обставин підстави для застосування судом приписів ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI відсутні.

З огляду на викладене, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, а також внутрішня процедура виділення коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір пільги щодо сплати судового збору відносно апелянта не передбачені.

Згідно п.1 ч.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4% від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2020 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням вимог вищезазначених норм Закону, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, в даному випадку, становить 1261,20 грн. (тисяча двісті шістдесят одна грн.) 20 коп. (840,80х150%).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок № UA1015758, код класифікації доходів бюджету 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), отримувач ГУК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, апелянту необхідно надати до суду докази доплати судового збору в розмірі встановленому ухвалою суду та надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначити про інші причини пропуску строку та надати на їх підтвердження відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя
У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику, а якщо заяву не буде подано у визначений строк або причини пропуску строку буде визнано судом не поважними то відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.