Справа № 640/20645/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/20645/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Волопшної Жанни Дмитрівни, державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тараненко Ольги Олегівни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - позивач) з позовом до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Волопшної Жанни Дмитрівни (далі - відповідач 1), державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тараненко Ольги Олегівни (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Волошиної Жанни Дмитрівни від 15.07.2019 № 47786118 про відмову у внесенні запису до Державного реєстру іпотек про скасування державної реєстрації припинення іпотеки № 5860076;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Тараненко Ольги Олегівни від 15.07.2019 № 47787280 про відмову у внесенні запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про скасування державної реєстрації припинення обтяження № 5860080.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державними реєстраторами порушені норми статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо забезпечення проведення державної реєстрації. При прийнятті рішень про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідачами не було встановлено які саме права для державної реєстрації були заявлені Банком та які саме документи повинні бути надані для скасування відповідних записів в даному випадку.

Відповідачами не були досліджені надані Банком документи, а саме рішення Апеляційного суду м. Києва та протиправно не внесено на підставі нього відомостей до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон про скасування записів про припинення іпотеки та заборони.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Представник відповідачів подав відзив на позовну заяву, в якому зауважив, що позивачем оскаржуються рішення про відмову у внесенні запису до Державного реєстру іпотек про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та відмову у внесенні запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про скасування державної реєстрації припинення обтяження, в той час до державного реєстратора подана заява щодо права власності та подані неналежні для здійснення таких реєстраційних дій документи. Тобто відповідачі приймаючи оскаржувані рішення виходили з тих документів, які були подані, та діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 26.11.2019 залучено до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 (далі також третя особа 1) та Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа 2) та запропоновано надати пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Третьою особою 1 подано пояснення, в яких проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представником третьої особи 2 подано пояснення, в яких зазначив, що відповідачі не підпорядковані Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві, а тому вирішення даного спору залишив на розсуд суду.

Враховуючи предмет і підстави позову, а також положення статей 12, 257, 262 КАС України, суд розглядає адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Представником за довіреністю AT «Дельта Банк» Приходько Т.П. 09.07.2019 подано заяви до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про внесення до Державного реєстру прав запису про скасування прийнятих державним реєстратором Яцютою A.B. рішень про внесення відомостей до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон про припинення іпотеки (реєстраційний номер 5860076 від 05.07.2007) та припинення заборони (реєстраційний номер 5860080 від 05.07.2007) за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017 щодо майна, яке передане в іпотеку - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Волощиною Жанною Дмитрівною прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47786118 від 15.07.2019, яким відмовлено в державній реєстрації права власності, форма власності: приватна земельна ділянка з реєстраційним номером, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :69:187:0013, за суб`єктом: ПАТ «Дельта Банк».

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Тараненко Ольгою Олегівною прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47787280 від 15.07.2019, яким відмовлено в державній реєстрації права власності, форма власності: приватна земельна ділянка з реєстраційним номером, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :69:187:0013. за суб`єктом: ПАТ «Дельта Банк».

Позивач, вважаючи вищезазначені рішення протиправними, звернувся для захисту своїх прав та законних інтересів до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-VI (далі - Закон №1952-VI).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1952-VI є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

За приписами частини 3 статті 10 Закону №1952-VI передбачено, що державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 та 2 статті 12 Закону №1952-VI передбачено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина 4 статті 18 Закону №1952-VI).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №1952-VI заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 22 Закону №1952-VI передбачено вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав.

Так, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Слід зазначити, що підстави для державної реєстрації прав встановлені статтею 27 Закону №1952-VI, якою передбачено перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав.

Згідно пункту 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

При цьому, як передбачено пунктом 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір від 05.07.2007 № 41/21/07-НВС, згідно з умовами якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 295 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 05.07.2032.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 05.07.2007 № 41/21/І21/07-НВС передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1006 га, з цільовим призначенням: будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :69:187:0013, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі договору іпотеки до Державного реєстру іпотек 05.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котковою O.A. внесено запис щодо іпотеки (реєстраційний номер 5860076).

Також до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 05.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котковою O.A. внесено запис щодо обтяження (реєстраційний номер 5860080) зазначеної в договорі іпотеки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 07.10.2008 укладено Додатковий договір № 2 до договору іпотеки від 05.07.2007№ 41/21/І21/07-НВС. До Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою C.B. на підставі Додаткового договору внесені відповідні зміни.

В подальшому, 26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, в обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, у тому числі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги за кредитним договором від 05.07.2007 № 41/21/07-НВС.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Кредитпромбанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозової C.B. про визнання правочинів недійсними.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 у справі №760/7399/16-ц позов ОСОБА_1 задоволено:

визнано недійсним Кредитний договір від 05.07.2007 № 41/21/07-НВС, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк»;

визнано недійсним Іпотечний договір від 05.07.2007 № 41/І21/07-НВС, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк»;

скасовано реєстраційний запис № 5860076 про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію договору іпотеки серія та номер: 2367, виданий 05.07.2007;

скасовано реєстраційний запис про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна заборону на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження: 5252208 від 05.07.2007;

зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» здійснити зарахування платежів, внесених ОСОБА_1 , за Кредитним договором №41/21/07-НВС від 05 липня 2007 року в рахунок повернення суми отриманої ОСОБА_1 за Кредитним договором №41/21/07-НВС від 05 липня 2007 року.

На підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 159417234 від 13.03.2019 ОСОБА_2 17.10.2016 прийнято рішення про внесення відомостей до Державного реєстру іпотек про припинення іпотеки (реєстраційний номер 5860076) та Єдиного реєстру заборон про припинення іпотеки та заборони (реєстраційний номер 5860080), щодо майна переданого в іпотеку.

Не погоджуючись з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 представником AT «Дельта Банк» подано апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017 у справі №760/7399/16-ц апеляційну скаргу AT «Дельта Банк» задоволено, скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.08.2017 касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017 залишено без змін.

Як вбачається з позову, позивач стверджує про те, що ним через свого уповноваженого представника подано до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяви про внесення до Державного реєстру прав запису про скасування рішень про внесення відомостей до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон про припинення іпотеки (реєстраційний номер 5860076 від 05.07.2007) та припинення заборони (реєстраційний номер 5860080 від 05.07.2007).

Тобто метою звернення позивача до відповідача було відновлення у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон записів щодо реєстрації іпотеки та реєстрації заборони на відчуження цього предмету іпотеки.

Підставою для подачі таких заяв слугувало, зокрема, рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017 у справі №760/7399/16-ц, копію якого було додано до вказаних заяв.

Разом з тим, як зазначив відповідач, що не спростовано позивачем, 09.07.2019 представником за довіреністю ПАТ «Дельта Банк» Приходько Т.П. подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності за реєстраційним номером 34907643 на земельну ділянку кадастровий номер: :69:187:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як передбачено приписами частини 3 статті 10 Закону №1952-VI, а також пунктом 12 Порядку № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює, у тому числі, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Відповідно до пункту шістдесят першого Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Проте, уповноваженим представником позивача подано інші документи, а саме: рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 у справі № 2-3802/16 (760/7399/16-ц), відповідно до якого визнано недійсними: кредитний договір від 05.07.2007 № 41/21/07-НВС, іпотечний договір від 05.07.2007 № 41/І21/07-НВС та скасовано реєстраційний запис № 5860076 про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію договору іпотеки серія та номер: 2367, виданий 05.07.2007, реєстраційний запис про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна заборону на нерухоме майно: реєстраційний номер обтяження: 5252208 від 05.07.2007; рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017 у справі № 760/7399/166ІЦ про скасування рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016; ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 23.08.2017 про залишення без змін рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.02.2017.

Частиною сьомою статті 18 Закону №1952-VI, визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (пункт 23 Порядку № 1127).

Відповідно до статті 11 Закону №1952-VI державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За результатами розгляду заяви та поданих документів, керуючись статтею 24 Закону №1952-VI, пунктами 18, 23 Порядку № 1127, 15.07.2019 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Волошиною Ж.Д. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 47786118.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Волошиної Ж.Д. № 47786118 від 15.07.2019 про відмову у внесенні запису до Державного реєстру іпотек про скасування державної реєстрації припинення іпотеки № 5860076, проте державним реєстратором Волошиною Ж.Д. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (щодо виникнення права власності) № 47786118 від 15.07.2019, так як позивачем подано заяву на виникнення права власності, а не на скасування запису про припинення іпотеки.

Таким чином, державний реєстратор Волошина Ж.Д. при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47786118 від 15.07.2019 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, щодо правомірності рішення державного реєстратора Тараненко О.О. № 47787280 від 15.07.2019 суд зазначає наступне.

Представником за довіреністю ПАТ «Дельта Банк» Приходько Т.П. подано 09.07.2019 заяву про державну реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) за реєстраційним номером 34908016 на земельну ділянку кадастровий номер: :69:187:0013, що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Паустовського, 20а.

Як зазначив відповідач, відповідно до заяви суб`єктом права є ПАТ «Дельта Банк», проте, разом із заявою подано копію іпотечного договору від 05.07.2007 № 41/І21/07-НВС, в якому Іпотекодержателем є ВАТ «Кредитпромбанк». Інші документи, підтверджуючі передачу (відступу) права вимоги, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» не подавались.

Окрім цього, як стверджує відповідач, заявником подано копію іпотечного договору, проте пунктом 7 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

За результатами розгляду заяви та поданих документів, враховуючи, що заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою, керуючись пунктом 2 частиною 1 статті 24 Закону №1952-VI, пунктами 18, 23 Порядку № 1127, 15.07.2019 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тараненко О.О. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 47787280.

Таким чином, державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тараненко О.О. при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47787280 від 15.07.2019 діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що, у даному випадку, відповідачами не порушено права позивача, так як позивачем подано заяви невідповідної форми. А документи, які подавались разом із заявами 09.07.2019 не відповідали заявленим правам, які були викладені у заявах.

Водночас, позивач не позбавлений права на повторне звернення із відповідними заявами до державного реєстратора щодо скасування записів про припинення іпотеки та припинення обтяжень на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим спором за Кодексу адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір по суті, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові, щодо підстав для визнання протиправними та скасування рішень не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36-б) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко