Справа № 640/10530/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Київ № 640/10530/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представника позивача Бондаря О.О., відповідача Пінчука Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт ЛТД"
до Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт ЛТД", в якому позивач просив суд (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 30.01.2020 року № ., № , та рішення Головного управління ДПС у м.Києві від 26.06.2020 № 55182-10 про опис майна у податкову заставу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства, з огляду на відсутність рахунків у цінних паперах, щодо яких відповідачем було висунуто вимоги про надання виписок.

Також позивач стверджує про хибність висновків відповідача про необхідність збільшення позивачем доходу на суму зобов`язань, які залишаються не виконаними позивачем. При цьому, позивач посилається на існування різних судових рішень щодо даних зобов`язань.

Крім того, позивач стверджує про безпідставність винесення рішення про опис майна позивача, з огляду на оскарження рішень про визначення позивачу податкових зобов`язань, та невідповідність форми винесених податкових повідомлень - рішень.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність прийнятих рішень. При цьому, відповідач посилається на те. що в процесі перевірки у позивача неодноразово було витребувано виписку з рахунку у цінних паперах, які, за даними податкового обліку, наявні у позивача.

Також відповідач стверджує, що позивачем, на момент прийняття рішення про ліквідацію, не було віднесено до складу доходів суми, які за рішенням суду позивач мав сплатити банківській установі, а на момент винесення рішення про опис майна в податкову заставу (26.06.2020р.) провадження у справі відкрито не було.

Ухвалою від 15.05.20р. позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору. Ухвалою від 28 травня 2020 року було відхилене клопотання позивача про зменшення розміру судового збору. Ухвалою від 14.05.20р. було відкрито провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД», код ЄДРПОУ - 19256618, зареєстроване за адресою: 01103, м.Київ, бульвар Дружби народів, 10.

За рішенням учасника ТОВ «Ранфорт ЛТД» від 24.06.2019 року №2/2019 було розпочато ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД», призначено ліквідатора ТОВ «Ранфорт ЛТД», встановлено порядок і строк заявлення кредиторами вимог до ТОВ «Ранфорт ЛТД», що припиняється, а також забезпечено повідомлення державного реєстратора про прийняте учасником рішення про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД».

27.06.2019 року із дотриманням встановлених чинним законодавством строків відомості про ліквідацію ТОВ «Ранфорт ЛТД» були надані органу, що здійснює державну реєстрацію, та внесені до ЄДР.

Відповідно до рішення учасника ТОВ «Ранфорт ЛТД» від 24.06.2019 року № 2/2019 та наведених в ЄДР відомостей для заявлення кредиторами своїх вимог до ТОВ «Ранфорт ЛТД», що припиняється, було встановлено строк два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД».

Співробітниками відповідача, відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 06.12.2019 № 4159, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «РАНФОРТ ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 03.01.2020, валютного - за період з 01.01.2016 по 03.01.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 03.01.2020, за результатами якої складено акт від 13.01.2020 № 4/1-26-15-05-03-04/19256618 (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п.п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 п. 44.2 п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 ПК України, п. З ст. 8, п. 7 ст. 9, ст. 10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не надано до перевірки у повному обсязі облікових та інших регістрів бухгалтерської та статистичної звітності, банківських документів, договорів укладених з контрагентами, інших документів, з питань обчислення і сплати податків, зборів, та п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 43 679 026,00 грн., у тому числі: за 2019 рік в сумі 43 679 026,00 гривень.

На підставі висновку акта перевірки ГУ ДПС ум. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 30.01.2020:

форми «Р» № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 54 598 783 грн. (у т.ч. 43 679 026 грн. - за податковими зобов`язаннями та 10 919 757 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами));

№ форми «ПС», яким нараховано фінансову санкцію у сумі 510 грн. за ненадання у повному обсязі документів для перевірки.

Також відповідачем було прийнято рішення від 26 червня 2020 року № 55182-10 про опис майна ТОВ «Ранфорт ЛТД» у податкову заставу.

Прийняття вищезазначених повідомлень - рішень мотивовано наступними обставинами та висновками акту перевірки.

Так, прийняття рішення № , яким нараховано фінансову санкцію у сумі 510 грн., мотивовано тим, що в ході проведення перевірки ТОВ «РАНФОРТ ЛТД» ліквідатору ТОВ «РАНФОРТ ЛТД» вручено під розписку запити про надання інформації та первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів від 12.12.2019, 17.12.2019, 23.12.2019.

Відповідач стверджував, що, в порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, до перевірки не надано документи, пов`язані із фінансово-господарською діяльністю підприємства, а саме виписку про операції з цінними паперами на рахунку № НОМЕР_1 (відкритий 18.10.2013) не надано. Відповідач стверджував, що за даними АІС «Податковий блок» на дату завершення перевірки даний рахунок не закрито.

В свою чергу, позивачем надано лист ПАТ «Дельта Банк» від 28.10.2015р., за змістом якого повідомлено про припинення ліцензії банку на здійснення депозитарної діяльності та передачі на облік до Центрального депозитарію цінних паперів, цінних паперів позивача.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про об`єктивну неможливість надати виписку з рахунку у цінних паперах ПАТ «Дельта банк», у зв`язку з тим, що даний банк припинив обслуговування рахунку позивача.

При цьому, сама по собі обставина наявності у відповідача інформації про наявність рахунку, не може свідчити про наявність такого рахунку та можливість позивача надати витребовувану інформацію, у зв`язку з чим суд доходить висновків про безпідставність застосування штрафу до позивача.

Також перевіркою було встановлено наступне.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «РАНФОРТ ЛТД» самостійно визначено фінансовий результат від операцій з цінними паперами у 2019 році, а саме: списано зобов`язання на суму 281 520 886,41 грн. та актив на суму 276 108 620,00 грн., а фінансовий результат відображено в рядку 01 (дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку в декларації з податку на прибуток за 2019 рік у сумі 5 428 406,00 грн.

Відповідач дійшов висновків, що позивачем занижено фінансовий результат до оподаткування на 263 204 004,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на 43 679 026,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" (далі - ПАТ"Дельта Банк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" (далі- ТОВ "Ранфорт Лтд" ) про стягнення 544 708 750,44 грн., з яких: 281 520 886,41 грн. заборгованості за кредитом, 37 253 311,81 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675,60 грн. заборгованості за відсотками, 25 569 183,10 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382,65 грн. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310,87 грн. 3 % річних від суми прострочених відсотків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Ранфорт Лтд" на користь ПАТ "Дельта Банк" 281 520 886, 41 грн. заборгованості за кредитом, 37 253 311, 81 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675, 60 грн. заборгованості за відсотками, 25 569 183, 10 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382, 65 грн 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310, 87 грн. 3% річних від суми прострочених відсотків, 160 776, 00 грн. судового збору за розгляд апеляційних скарг, 175 392, 00 грн. судового збору за розгляд касаційних скарг.

09.10.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

В акті перевірки зазначено, що сума кредиторської заборгованості ТОВ «РАНФОРТ ЛТД» повинна складати 544 708 750,44 грн. і до складу доходів підприємства необхідно було віднести 544 708 750,44 гривень.

В акті перевірки відповідач послався на те, що зобов`язання - це заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої у майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Мінфіну від 31.01.2020 №20 встановлено, що довгострокові зобов`язання - всі зобов`язання, які не є поточними зобов`язаннями. Згідно з п. 10. П(С)БО 11, довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки, відображаються в балансі за їх теперішньою вартістю. Визначення теперішньої вартості залежить від умов та виду зобов`язання.

Відповідно до п. 5. П(С)БО 11, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату баланс/раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Відповідно до п. 6. П(С)БО 11, з метою бухгалтерського обліку, зобов`язання поділяються

на:

-довгострокові;

-поточні;

- непередбачені зобов`язання;

- доходи майбутніх періодів.

Пунктом 7. П(С)БО 11 визначено, що до довгострокових зобов`язань належать:

- довгострокові кредити банків;

- інші довгострокові зобов`язання;

- відстрочені податкові зобов`язання;

- довгострокові забезпечення.

Згідно з п.8. П(С)БО 11, зобов`язання, на яке нараховуються відсотки та яке підлягає погашенню протягом дванадцяти місяців з дати балансу, слід розглядати як довгострокове зобов`язання, якщо первісний термін погашення був більше ніж дванадцять місяців та до затвердження фінансової звітності існує угода про переоформлення цього зобов`язання на довгострокове.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Мінфіну від 19.11.1999 №290 (далі - П(С)БО 15).

Доходи - збільшення економічних вигід у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу.

Проценти - плата за використання грошових коптів, їх еквівалентів або сум, що заборговані підприємству.

Відповідно до п.5 П(С)БО 15, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до п. 7 П(С)БО 15, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Відповідно до п. 5 П(С)БО 11, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Пунктом 44.2 п. 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. У випадку, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Отже, невиконані внаслідок ліквідації позивача зобов`язання мають відноситись до його доходу, з відповідним оподаткуванням.

Щодо посилань позивача на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 в справі №910/31390/15, суд висловлює наступну правову позицію.

Як вбачаєтся з даного судового рішення, товариство з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк", за участі третьої особи - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання недійсною додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2016р. у справі №910/31390/15 в позові відмовлено повністю. Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ранфорт ЛТД" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» задоволено частково, рішення Господарського суду м. Києва від 24.02.2016р. у справі № 910/31390/15 - скасовано, постановлено нове рішення, яким в задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 10.01.2011 року до договору РЕПО №РО 01.007/09 від 22.10.2009 року відмовлено.

Мотивом зазначеного рішення визначено те, що колегією Київського апеляційного господарського суду встановлено, що права та охоронювані законом інтереси позивача дійсно порушені, але позовна давність сплинула і про це зроблено заяву відповідачем.

Отже, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017р. про стягнення з позивача прийнято хронологічно пізніше вищезазначеного рішення суду апеляційної інстанції, позивач був зобов`язаний виконати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017р., в тому числі і шляхом внесення певних даних до бухгалтерського обліку.

При цьому, наявність певних обставин, встановлених іншим судовим рішенням може бути підставою для оскарження одного з таких рішень, проте, на думку суду, не може бути підставою для визначення в даних бухгалтерського обліку позивача певного абзацу мотивувальної частини одного рішення, як підставу для невиконання іншого судового рішення, яке набрало законної сили.

Щодо рішення про опис майна в податкову заставу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підстави виникнення податкової застави визначені пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України. Так, відповідно до підпункту 89.1.2 цього пункту право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Матеріалами справи не підтверджується, що позивач, у встановлений пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, строк повідомив контролюючий орган про оскарження податкових повідомлень-рішень та надав докази звернення до суду з позовними вимогами.

З огляду на те, що оскаржуване рішення про опис майна в податкову заставу винесено до відкриття провадження у справі, тобто до моменту з якого відповідач міг дізнатися про таке оскарження, судом не вбачається протиправності в діях відповідача.

Щодо форми оскаржуваних податкових повідомлень рішень, суд зазначає таке.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» ( в редакції, чинній на момент прийняття рішення), встановлено форму рішень, зокрема "ПС" - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень), та «Р» - у разі виявлення за результатами перевірок завищення або заниження податкових зобов`язань платника податків та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та застосування за наслідками таких перевірок передбачених Кодексом штрафних (фінансових) санкцій, пов`язаних з таким заниженням (завищенням) податкових та/або інших зобов`язань (крім грошових зобов`язань та/або штрафних (фінансових) санкцій, визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) та пені (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу).

З огляду на викладене, суд не вбачає порушення відповідачем при визначенні форми винесених рішень, у зв`язку з чим, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт ЛТД" задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 30.01.2020р.№.

3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 19.04.2021.

Суддя С.К. Каракашьян