Справа № 200/2937/21-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р. Справа№200/2937/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 04.02.2021 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим відповідачем прийнято рішення від 11.02.2021 року №0569-03-8/541 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю мінімального страхового стажу, до якого вказаним рішенням не зараховано певні періоди його роботи через недоліки заповнення трудової книжки, та період проходження строкової військової служби через недоліки заповнення військового квитка.

Вказане рішення вважав протиправним та таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої пенсійні права порушеними, просив:

- визнати протиправним рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.02.2021 року №0569-03-8/541 щодо не зарахування йому до страхового стажу періодів роботи: з 04.07.1977 року по 25.04.1979 року; з 09.06.1981 року по 07.04.1982 року; з 23.04.1982 року по 30.06.2082 року; з 01.08.1983 року по 05.07.1985 року; з 30.07.1985 року по 26.04.1988 року; з 01.12.1988 року по 31.12.1998 року; з 06.05.1979 року по 05.05.1981 року на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву від 04.02.2021 року про призначення пенсії за віком, та зарахувати вказані періоди роботи до страхового стажу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що воно відповідало вимогам законодавства. Також вважав, що не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 04.02.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.02.2021 року №0569-03-8/541 «Про відмову в призначенні пенсії за віком» в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення страхового стажу 27 років.

Рішення мотивовано тим, що згідно з наданими документами страховий стаж заявника складає 17 років 7 місяців 29 днів.

При цьому вказаним рішенням через некоректність зазначення дати народження заявника в трудовій книжці НОМЕР_1 до страхового стажу не зараховані періоди роботи: з 04.07.1977 року по 25.04.1979 року; з 09.06.1981 року по 07.04.1982 року (окрім цього через наявне виправлення у наказі при прийняття на роботу); з 23.04.1982 року по 30.06.2082 року; з 01.08.1983 року по 05.07.1985 року; з 30.07.1985 року по 26.04.1988 року; з 01.12.1988 року по 31.12.1998 року.

Також до страхового стажу не врахована строкова військова служба з 06.05.1979 року по 05.05.1981 року у зв`язку з відсутністю підпису власника військового квитка.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення чинних у відповідний час нормативно-правових актів: Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, що затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, відповідно до яких заповнення трудової книжки проводиться роботодавцем, а не працівником.

Крім того, суб`єктом владних повноважень не враховані положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, оскаржене рішення в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, які відображені в його трудовій книжці, - не ґрунтується на положеннях законодавства та порушує пенсійні права позивача.

Крім того, додатково поданими позивачем довідками від 02.03.2021 року № 1804 та від 10.03.2021 року № 1828, що видані Локомотивним депо «Ясинувата» ДП «Донецька залізниця», підтверджено те, що в спірні періоди роботи протягом 1985 - 1994 років із заробітної плати позивача сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду, що додатково підтверджує висновок суду про неправомірність незарахування таких періодів до страхового стажу позивача.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , що виданий Ясинуватським міським військовим комісаріатом Донецької області 06.05.1979 року, позивач з 06.05.1979 року по 05.05.1981 року проходив військову службу.

Аналогічні записи містяться в трудовій книжці позивача з посиланням на вказаний військовий квиток (записи № 4 та № 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення містяться в абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зарахування періоду військової служби до відповідного стажу прямо передбачено нормами вказаних законів.

Повноваження щодо заповнення військового квитка покладені на відповідних посадових осіб районних (міських) військових комісаріатів, і порушення порядку такого заповнення не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, органом Пенсійного фонду неправомірно не зараховано період проходження військової служби до страхового стажу позивача із зазначених ним підстав.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до страхового стажу позивача спірних періодів роботи, що відображені в його трудовій книжці, та періоду проходження військової служби (ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.02.2021 року №0569-03-8/541 «Про відмову в призначенні пенсії за віком», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2021 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи з 04.07.1977 року по 25.04.1979 року; з 09.06.1981 року по 07.04.1982 року; з 23.04.1982 року по 30.06.2082 року; з 01.08.1983 року по 05.07.1985 року; з 30.07.1985 року по 26.04.1988 року; з 01.12.1988 року по 31.12.1998 року; і періоду проходження військової служби з 06.05.1979 року по 05.05.1981 року.

Стягнути за рахунок бюджетних Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 14 квітня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда