Справа № 540/3829/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

19 квітня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/3829/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування пункту 2,3 рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року № 2132,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування пп. 2, 3 рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 №2132 в частині надання громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельної ділянки орієнтованою площею 581 кв.м.

В позовній заяві позивач, зокрема, зазначає, що рішенням Херсонської міської ради від 03.09.2019 року №2132 (пункт 2), яке і є предметом заявленого позову, внесені зміни та доповнення до (оскарженого в суді, справа №540/2246/19) пункту 29 додатка до рішення міської ради від 30.11.2018 №1733 про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. зокрема, земельної ділянки, орієнтовною площею 1000 кв.м. - у власність, та земельної ділянки, орієнтовною площею 581 кв.м. - у власність (шляхом викупу)", у зв`язку із бажанням заявників викупити земельну ділянку, площею 581 кв.м. В подальшому, рішенням Херсонської міської ради від 11.06.2020 року №2388 (пункт 9.1.) затверджено громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність присадибної земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:2599. На підставі цього рішення, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:001:2599, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка від 17.11.2020 року №232939384). Ця земельна ділянка знаходиться під житловим будинком АДРЕСА_1 , де зареєстровані треті особи. Земельна ділянка площею 0,0442 га з кадастровим номером :01:001:2602 знаходиться під гаражем по АДРЕСА_1 , а також її частина складається з провулку, який починається від АДРЕСА_1 та йде між будинком АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в середину кварталу зони садибної житлової забудови, та відноситься до земель комунальної власності загального користування - проїзд, яку згідно п. а) ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України заборонено передавати у приватну власність, в тому числі шляхом викупу. Крім того, згідно даних кадастрової зйомки, земельна ділянка площею 0,0442 га з кадастровим номером :01:001:2602, яка оформлюється у власність третім особам шляхом викупу знаходиться на території загального користування - за лінією регулювання забудови вулиці Тираспольської (червоної лінії), і яку, на думку позивача, Херсонська міська рада не мала права будь-кому передавати у власність відповідно до п. г) ч. 5 ст. 128 та п. а) ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, оскільки цим Кодексом встановлена заборона на передачу у приватну власність земель загального користування населених пунктів (вулиці).

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року №2132 в частині надання громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність (шляхом викупу) земельної ділянки орієнтовною площею 581 кв. м., та заборонити Херсонській міській раді, громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, пов`язані з оформленням речових прав на земельну ділянку, площею 0,0442, та з кадастровим номером :01:001:2602, до набрання законної сили рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник, зокрема, зазначає, що у разі якщо за результатами розгляду справи суд скасує оскаржуване рішення, а відповідач продовжуватиме вчиняти дії з продажу земельної ділянки, площею 0,0442 га, і вона перейде у приватну власність третім особам, то таке судове рішення буде складно або неможливо виконати, в зв`язку із наявністю іншого власника.

23.02.2021 до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони Херсонському міському голові та іншим уповноваженим особам міської ради вносити на розгляд питання про затвердження пректу землеустрою щодо відведення у власність (шляхом викупу) земельної ділянки та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 0,442 га по АДРЕСА_1 , та заборонити Херсонському міському голові та іншим уповноваженим особам Херсонської міської ради та громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0442 га по АДРЕСА_1 . Апеляційний суд в постанові від 26.02.2021 вказав про те, що дане клопотання має вирішувати суд першої інстанції після відкриття провадження у справі.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідач продовжують вчиняти дії щодо оформлення у приватну власність ділянки площею 0,0442, тому судове рішення , яке буде на користь позивача, неможливо або ускладнено буде виконати. Земельна ділянка, що передається у власність третім особам по справі є провулком загального користування і слугує позивачу заїздом до його домоволодіння.

Так, відповідно до частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При постановленні ухвали, суд виходить з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд зазначає, що позивачем не наведено жодних істотних обставин та належних доказів того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Посилання позивача на наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення не містить належного обґрунтування. При цьому суд зазначає, що до вказаного висновку можливо дійти лише під час розгляду справи по суті.

Представник позивача зазначає в клопотанні, що існує реальна небезпека позбавлення позивача права користуватись провулком для заїзду до власного домоволодіння, разом з тим це є припущенням, але представник позивача не наводить жодного факту, який вказує на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, натомість він припускає в майбутньому можливість виникнення такої ситуації при міська рада прийме незаконне рішення та позбавить позивача законно права користування землями комунальної власності. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, представник позивача в поданій заяві фактично моделює ситуацію, що може виникнути в майбутньому, а забезпечення адміністративного позову таким чином, яким просить позивач фактично створить ситуацію тотожну достроковому задоволенню позовних вимог, що є неприпустимим.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав, які просить захистити позивач суд не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки наслідком такого рішення суду може бути лише правомірність або протиправність спірних дій, за наслідком яких буде рішення скасовано або залишено в силі.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Хом`якова