Справа № 640/12946/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Київ № 640/12946/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

за участю представників сторін:

представника відповідача: Дубаневича О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовомОСОБА_1
доНаціонального агентства з питань запобігання корупції
провизнання протиправним та скасування рішення,-

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 квітня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексту - відповідач, Нацагенство), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13 вересня 2019 року №2984 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 вересня 2019 року №2984 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте поза строком, встановленим Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без врахування поданих пояснень декларанта. Крім того, позивач стверджує, що допущені ним при заповненні декларації помилки не впливають на достовірність даних декларації та не є самостійною підставою для висновків про порушення позивачем антикорупційного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання.

19 серпня 2020 року через відділ канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Так, представник відповідача зазначає, що оскаржуване рішення є законним і правомірним, та прийнятим на підставі опрацювання інформації, отриманої у передбачений Законом України «Про запобігання корупції» спосіб з достовірних джерел, і його підготовка вимагала опрацювання значного об`єму інформації. Відтак вказує, що порушення строку, визначеного Порядком № 56, не вплинуло на його зміст. Так під час перевірки було встановлено факти подання у декларації недостовірних відомостей, а саме: суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації за 2017 рік зазначив недостовірні відомості стосовно своєї посади, про об`єкти нерухомості, щодо права користування членами члену його сім`ї (дружиною і доньками) квартирою по АДРЕСА_1 , яка використовувалась ними для проживання на кінець звітного періоду, інформації про належні йому транспортні засоби, цінні папери, корпоративні права, відомостей про входження до переліку учасників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15», чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 12 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». За результатами з`ясування Національним агентом достовірності задекларованих відомостей у декларації позивача за 2017 рік встановлено, що недостовірні відомості зазначені у декларації відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

14 вересня 2020 року від позивача через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог, з урахуванням того, що твердження відповідача у відзиві щодо зазначення недостовірних відомостей позивачем не відповідають дійсності. Також наголошено, що строк прийняття рішення про результати здійснення повної перевірки декларації НАЗК було порушено, оскільки рішення за результатами повної перевірки прийнято лише 13.09.2019 року, тобто поза межами визначеного законодавством 90-денного строку, що суперечить пункту 12 Порядку №56. Крім того позивач зазначив, що у нього не було умислу на внесення до декларації завідомо недостовірних відомостей, а помилки, допущені у декларації за 2017 рік були технічними.

01 жовтня 2020 року від представника відповідача через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив згідно яких Національне агенство вважає, що аргументи, викладені у відповіді на відзив є необґрунтованими.

12 листопада 2020 року через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва до суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року у зв`язку з необхідністю дослідження доказів у справі, суд дійшов висновку про продовження розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності його уповноваженого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні 01 квітня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частину ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року, якою у задоволенні заяви представника Національного агентства з питань запобігання корупції про закриття провадження у справі № 640/12946/20 відмовлено.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 01.04.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УСТАНОВИВ

Протоколом Білоцерківської міської виборчої комісії Київської області «Про результати виборів Білоцерківського міського голови» від 16.11.2015 ОСОБА_1 обраний на посаду Білоцерківського міського голови.

Станом на 31.12.2017 року ОСОБА_1 - голова Білоцерківської міської ради Київської області.

На виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», позивачем була подана щорічна декларація за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.04.2019 року №1025 «Про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», від 07.06.2019 №1600 «Про продовження строку повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», повна перевірка проведена уповноваженою особою - головним спеціалістом першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Пасічником Д.В .

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 07/06.2019 року №1600 продовжено строк проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік на 30 календарних днів

У межах даної перевірки посадовою особою Національного агентства з питань запобігання корупції направлено листи з проханням надати пояснення та/або копії підтверджуючих документів щодо: розділу 3 «Об`єкти нерухомості», розділу 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби», розділу 7 «Цінні папери», розділу 8 «Корпоративні права», розділу 11 «Доходи у тому числі подарунки», 12 «Грошові активи», розділу 16 «Членство суб`єкта декларування в організаціях та її органах». Відповіді на вказані запити позивачем надано листами від 20.05.2018, 14.06.2019. 18.07.2019 з копіями підтверджуючих документів.

За результатами здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області, Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення від 13.09.2019 року №2984, яким вирішено, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік зазначив недостовірні відомості про: займану посаду, місцезнаходження об`єкта нерухомості, що належить на праві власності члену сім`ї (дружині), реєстраційні номери транспортних засобів, що належить йому та члену сім`ї (дружині) на праві власності, номінальну вартість однієї акції, які належать члену сім`ї (дружині), джерело отриманого ним та членом сім`ї (дружиною) доходу, не вказавши відомості про: об`єкт нерухомого майна, що належить членам його сім`ї (дружині та дочкам) на праві оренди чи іншому праві користування, що використовувалось ними, як місце фактичного проживання, земельну ділянку, що належить на праві власності члену сім`ї (дружині), корпоративні права, що належать члену сім`ї суб`єкта декларування (дружині), членство у благодійній організації та не зазначив емітента цінних паперів, чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 12 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції»; недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що містить ознаки правопорушення, передбаченого ст. 3661 Кримінального кодексу України. Точність оцінки задекларованих активів не відповідає даним, отриманим з наявних джерел, в частині визначення номінальної вартості цінних паперів, що належать члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Наявність конфлікту інтересів не встановлено. Правові підстави для встановлення ознак незаконного збагачення відсутні. Доручено уповноваженій особі - головному спеціалісту відділу проведе повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Крілю І.В. повідомити суб`єкта декларування ОСОБА_1 про прийняте рішення та вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з достовірними відомостями.

На підставі викладеного, вважаючи рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області протиправним, а власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Законом України «Про запобігання корупції» 14.10.2014 № 1700-VII (в подальшому - Закон № 1700-VII) врегульовано правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 49 зазначеного Закону № 1700-VII регламентовано обов`язок подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 «а» частини першої статті 3 Закону № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Частиною першою статті 4 зазначеного Закону №1700-VII (тут і далі у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних у цій справі правовідносин) регламентовано, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1700-VII повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.02.2017 № 56 (тут і далі у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (нижче - Порядок № 56) визначено механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

У пункті 2 розділу І Порядку № 56 визначено, що:

- достовірність задекларованих відомостей - відповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, у разі не встановлення Національним агентством недостовірності задекларованих відомостей у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації;

- недостовірність задекларованих відомостей - невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації;

- точність оцінки задекларованих активів - правильність відображення суб`єктом декларування оцінки задекларованих ним активів, що встановлюється шляхом з`ясування Національним агентством підстави чи обґрунтування задекларованої оцінки активів та зіставлення їх з відомостями, які зазначені у декларації суб`єкта декларування.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 56 регламентовано, що контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами: 1) верховенства права; 2) рівності та гарантування прав і законних інтересів усіх суб`єктів декларування; 3) об`єктивності, неупередженості та безсторонності рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб; 4) достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації; 5) неприпустимості свавільного втручання у сферу особистого життя суб`єкта декларування, окрім як у межах та у спосіб, що передбачені Законом; 6) гарантування права на судовий захист суб`єктів декларування.

Усі передбачені цим Порядком заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у цьому пункті принципам.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку № 56 вказано, що відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно з пунктами 1, 5, 6, 8, 9, 11, 12, 14 розділу ІІІ Порядку № 56 повна перевірка декларації може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності і полягає у:

1) з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей;

2) з`ясуванні точності оцінки задекларованих активів;

3) перевірці на наявність конфлікту інтересів;

4) перевірці на наявність ознак незаконного збагачення.

Національне агентство при проведенні повної перевірки декларації проводить перевірку всіх відомостей, що відображені в декларації, відповідно до пункту 1 цього розділу, якщо інше не визначено цим Порядком.

Під час повної перевірки декларацій Національне агентство використовує такі джерела інформації:

1) відомості, отримані з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, баз даних іноземних держав, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації;

2) відомості, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей;

3) відомості, що надходять (отримані) від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав;

4) відомості із засобів масової інформації, мережі Інтернет, які стосуються конкретного суб`єкта декларування та містять фактичні дані, що можуть бути перевірені.

При проведенні повної перевірки декларації Національне агентство зобов`язане забезпечити використання лише достовірної інформації, одержаної від суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, із засобів масової інформації, мережі Інтернет.

Національне агентство зобов`язане забезпечити охорону та захист інформації, яка була ним створена, зібрана, одержана, використана під час повної перевірки декларації.

У разі неможливості одержання відомостей, необхідних для проведення повної перевірки декларації, протягом граничних строків проведення такої перевірки, в тому числі у разі надмірної тривалості розгляду судом чи компетентним органом іноземної держави питання про надання Національному агентству відповідної інформації, неможливості внесення Національним агентством плати за отримання відповідної інформації відповідно до законодавства, якщо така плата вимагається для доступу до інформації, тощо Національне агентство зобов`язане провести повну перевірку декларації за наявними у нього відомостями, про що зазначається у Рішенні про результати здійснення повної перевірки декларації.

З метою здійснення повної перевірки декларації Національне агентство має право направляти запити про надання документів чи інформації до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань. Зазначені суб`єкти зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію упродовж десяти робочих днів з дня одержання запиту.

Національне агентство має право направляти запити на отримання від державних та інших органів влади іноземних держав інформації, що необхідна для проведення повної перевірки декларації.

Для перевірки інформації про об`єкти декларування, що зазначені у декларації, Національне агентство має право отримувати інформацію з відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, у тому числі після внесення плати за отримання відповідної інформації відповідно до законодавства, якщо така плата вимагається для доступу до інформації.

У разі виявлення Національним агентством протягом повної перевірки декларації ознак недостовірності задекларованих відомостей, неточності оцінки задекларованих активів, конфлікту інтересів, незаконного збагачення Національне агентство направляє відповідному суб`єкту декларування відповідний лист з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів.

Такий лист повинен містити посилання на конкретні відомості у декларації, щодо яких пропонується надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів, а також відомості про підстави проведення перевірки декларації та таких конкретних відомостей. Такий лист може містити конкретні запитання Національного агентства щодо відомостей, зазначених у декларації.

Зазначений лист може направлятися за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Суб`єкт декларування має право надати (надіслати) пояснення (копії документів) не пізніше ніж на десятий робочий день з дня отримання відповідного листа Національного агентства за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового зв`язку.

Надані суб`єктом декларування письмові пояснення та/або копії підтвердних документів є обов`язковими до розгляду та врахування Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації та вирішення питання щодо дотримання суб`єктом декларування вимог Закону при складанні та поданні декларації.

Повна перевірка декларації за цим Порядком здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття Рішення про проведення перевірки.

У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних днів.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІV Порядку № 56 за результатами проведення повної перевірки декларації Національним агентством приймається рішення про результати здійснення повної перевірки декларації.

Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації складається з таких частин:

1) вступна частина із зазначенням дати, номера та місця складання, назви Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації;

2) описова частина із зазначенням прізвища, імені, по батькові суб`єкта декларування, назви посади та органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або юридичної особи публічного права, правових підстав проведення повної перевірки декларації, переліку інформації, яка використовувалася під час здійснення повної перевірки декларації, складових предмета перевірки;

3) мотивувальна частина із зазначенням встановлених Національним агентством обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, якими Національне агентство керувалося при прийнятті Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації, і положення закону, яким воно керувалося;

4) резолютивна частина із зазначенням висновку, якого Національне агентство дійшло за результатами здійснення повної перевірки декларації, можливості оскарження цього рішення в судовому порядку.

Під час проведення повної перевірки декларації та прийняття Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації використовується лише інформація, отримана у законний спосіб.

Отже законодавством регламентовано виключну компетенцію НАЗК щодо здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому для реалізації зазначеної компетенції НАЗК надано повноваження отримувати відповідну інформацію про майновий стан декларанта (його майнові права і обов`язки) з відкритих джерел (офіційних реєстрів, баз даних), від органів влади і юридичних осіб та результатами її аналізу, пояснень особи та наданих нею документів (у разі їх подання) складати висновок щодо достовірності даних, зазначених у відповідній декларації особи.

Судом встановлено, що за результатами повної перевірки декларації позивача за 2017 рік Національним агентством встановлено факти подання у деклараціях недостовірних відомостей, а саме:

У розділі 2.1. «Інформація про суб`єкта декларування» декларації. Суб`єкт декларування на запитання «Чи належить ваша посада до посад, пов`язаних з високим рівнем корупційних ризиків, згідно з переліком, затвердженим Національним агентством з питань запобігання корупції?» обрав позначку «Так». Суб`єкт декларування обраний на посаду міського голови 16.11.2015. Згідно з рішенням Національного агентства від 17.06.2016 № 2 посада суб`єкта декларування не відноситься до посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків. Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 2.1. «Інформація про суб`єкта декларування» декларації відобразив недостовірні відомості стосовно своєї посади, чим не дотримав вимоги пункту 1 частини першої статті 46 Закону.

2.1 Суб`єкт декларування не зазначив відомості про право користування Суб`єкт декларування не зазначив відомості про право користування членів його сім`ї (дружини та дочок) квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовувалась ними для проживання на кінець звітного періоду.

2.2. Суб`єкт декларування зазначив відомості про об`єкт нерухомості - комплекс торгівельних павільйонів загальною площею 120,00 м2, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності члену сім`ї (дружині).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначений об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 117,7 м2.

2.3. Суб`єкт декларування не зазначив відомості про земельну ділянку кадастровий номер :09:007:0122, загальною площею 34 м2, дата набуття права 05.07.2016, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належать на праві власності члену сім`ї (дружині) відомості про які наявні в Державному земельному кадастрі.

Згідно з відомостями, наданими листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 07.06.2019 №7335-19, вартість на дату набуття, зазначеної земельної ділянки могла становити 2 000,00 гривень.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 2 000,00 гривень.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб Mercedes-Benz 416CDI 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що належить члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу НОМЕР_2 .

3.2. Суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб Renault Kangoo, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що належить члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу НОМЕР_4 .

3.3. Суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб Mercedes-Benz 616 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що належить члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу НОМЕР_6 .

3.4. Суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб Mercedes-Benz 616 2006 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , що належить члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу НОМЕР_8 .

3.5. Суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб Mercedes-Benz 416 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , що належить члену сім`ї (дружині) на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу НОМЕР_10 .

3.6. Суб`єкт декларування зазначив відомості про транспортний засіб ЛЕВ року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , що належить йому на праві власності.

Згідно з відомостями наданими Головним сервісним центром МВС України, ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу Y8R173345C0000123.

У розділі 7 «Цінні папери» суб`єктом декларування зазначено відомості про акції, якими володіє член сім`ї суб`єкта декларування (дружина), зазначивши в графі «Номінальна вартість» - 52 003,00 грн., «Емітент цінних паперів» - «Член сім`ї не надав інформацію».

Відповідно до наданої суб`єктом декларування інформації, що підтверджується випискою про стан рахунку на 12.06.2019 наданою ТОВ «НВП «МАГІСТР», номінальна вартість одного цінного папера (акції), емітентом якої є ПрАТ «КАТТІ-1028» () складає 0,25 грн (загальна номінальна вартість акцій належних члену сім`ї суб`єкта декларування (дружині) становить 52 003,00 грн).

У своїх поясненнях суб`єкт декларування не повідомив причину невідображення коду ЄДРПОУ та назви емітента цінних паперів.

У розділі 8 «Корпоративні права», суб`єкт декларування не зазначив відомості про ПП «РОСЬ ЕКОТЕХ» (), ПП «БЦ ІСТ СЕРВІС» () та ПП «БУДМАРКЕТ» ().

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.12.2017 член сім`ї суб`єкта декларування (дружина) входить до переліку засновників та володіє частками статутного капіталу ПП «РОСЬ ЕКОТЕХ» (), ПП «БЦ ІСТ СЕРВІС» () та ПП «БУДМАРКЕТ» () розміром 3 000 000,00 грн, 10 000 000,00 грн та 19 000 000,00 грн відповідно, що становить 100% від загального статутного капіталу зазначених підприємств.

У своїх поясненнях суб`єкт декларування зазначає, що інформацію про підприємства ПП «РОСЬ ЕКОТЕХ» (), ПП «БЦ ІСТ СЕРВІС» () та ПП «БУДМАРКЕТ» (), корпоративними правами яких володіє дружина суб`єкта декларування, у розділі 8 «Корпоративні права» не зазначив, про причині необізнаності з порядком заповнення декларації.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки декларації», суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий ним дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи розміром 238 442,00 грн, вказавши себе джерелом доходу.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, джерело зазначеного доходу - Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради ().

Суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи розміром 175 873,00 грн, вказавши її джерелом доходу.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, джерело зазначеного доходу - приватне підприємство «Будмаркет» ().

Суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи розміром 30 337,00 грн, вказавши її джерелом доходу.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, джерело зазначеного доходу - приватне підприємство «БЦ ІСТ Сервіс» ().

У розділі 16 «Членство суб`єкта декларування в організаціях та їх органах» суб`єкт декларування не зазначив відомості про входження до переліку учасників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15» ().

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єкт декларування входить до переліку засновників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15» ().

У своїх поясненнях суб`єкт декларування вказує, що він не зазначив інформацію у розділі 16 «Членство суб`єкта декларування в організаціях та їх органах» декларації щодо свого входження до переліку учасників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15» помилково, з необережності.

Суд дослідивши наявні матеріали справи, пояснення позивача та відзив відповідача щодо оскаржуваного рішення зауважує наступне.

Так, як зазначено відповідачем згідно з рішенням Національного агентства від 17.06.2016 № 2 посада суб`єкта декларування не належить до посад з високим рівнем корупційних ризиків. Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 2.1. «Інформація про суб`єкта декларування» декларації відобразив недостовірні відомості стосовно своєї посади, чим не дотримав вимоги пункту 1 частини першої статті 46 Закону.

Проте, суд зауважує, що дана помилка при заповнені декларації не свідчить про умисел на приховування інформації в декларації. При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача, що дане порушення не спричинило обставин того, що не може бути проведена повна перевірка декларації чи на її результати.

Щодо інформації, зазначеної в розділі 3 «Об`єкти нерухомості» - невідображення ним відомостей про право користування членами його сім`ї (дружиною і доньками) квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовувалася ними для проживання на кінець звітного періоду, то суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративного-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У вказаній вище статті передбачено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування, із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що для оформлення реєстрації необхідні документи, що підтверджують право особи на проживання в даному приміщенні. Це можуть бути документи на право власності, рішення суду про надання права на користування житловим приміщенням, договір оренди або інші документи. У разі якщо таких документів немає, реєстрація може здійснюватися тільки за згодою власника житла (якщо власників кілька - за згодою всіх власників).

У ст. 7 цього Закону визначено підстави, за яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання, зокрема, заява особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, паспорта або паспортного документа, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 379 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

У ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Враховуючи системний аналіз вищевказаних положень законодавства, можна зробити висновок про те, що реєстрація місця проживання громадянина України є підтвердженням права користування об`єктом нерухомості, за місцезнаходженням якого зареєстровано місце проживання такого громадянина, у зв`язку з чим Позивач мав зазначити ці відомості щодо членів його сім`ї.

Окрім того, суд вважає доводи, викладені позивачем стосовно того, що не зазначення достовірних відомостей щодо площі торгівельних павільйонів, розташованих за адресою АДРЕСА_3 відбулося через відсутність у нього відповідних відомостей та правоустановчих документів, необґрунтованими, оскільки, вказані об`єкти знаходяться на праві власності у його дружини з 21.04.2008 року, тобто протягом тривалого проміжку часу.

Це ж стосується обставин не зазначення у декларації відомостей про земельну ділянку кадастровий номер :09:007:0122, загальною площею 34 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить дружині позивача на праві приватної власності.

Таким чином, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації вказані позивачем відомості про нерухоме майно суперечать відомостям, зазначеним у відповідних реєстрах, інформації, наданої державними органами, а також документам, наданим самим позивачем, що свідчить про приховування вищезазначених обєктів .

Щодо недостовірності відомостей, зазначених у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби», суд зазначає наступне.

Так, Головним сервісним центром МВС України було надано відомості, відповідно до яких ідентифікаційні номери зазначених в декларації за 2017 рік транспортних засобів, а саме Mercedes-Benz 416CDS 2004 року випуску, Renault Kangoo 2004 року випуску, Mercedes-Benz 616 2005 року випуску, Mercedes- Benz 616 2006 року випуску, Mercedes-Benz 416 2005 року випуску, НОМЕР_12 2012 року випуску, не відповідають дійсності, і, враховуючи наявність у позивача усього необхідного обсягу документів, необхідних для достовірного їх зазначення, зазначення неправильних ідентифікаційних номерів вказаних транспортних засобів не може бути технічною помилкою.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позивачем у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації вказано недостовірну інформацію про належні йому транспортні засоби.

Щодо недостовірності відомостей, зазначених у розділі 7 «Цінні папери», суд вказує на наступне.

На переконання позивача, аргументи щодо не зазначення ним відомостей про емітента цінних паперів, якими на праві власності володіє його дружина, як помилкове, не може бути взято до уваги, оскільки позивачем самостійно вказано, що вартість цінних паперів була встановлена на підставі довідки ТОВ «НВП «МАГІСТР» від 12.06.2019, оскільки вказаним позивач самостійно підтверджує, що вказані відомості йому були відомі.

Таким чином, зазначену позивачем інформацію в розділі 7 «Цінні папери» суд визнає недостовірною.

Щодо недостовірності відомостей, зазначених у розділі 8 «Корпоративні права», суд зазначає наступне.

В розділі 8 «Корпоративні права» зазначаються всі корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або члену його сім`ї на праві власності станом на останній день звітного періоду, крім тих, що вже були зазначені в розділі 7 «Цінні папери» (наприклад, акції). Такими правами можуть бути частки (паї) у статутному (складеному) капіталі чи в будь-якому іншому еквіваленті статутного капіталу товариства, підприємства, організації, що зареєстровані в Україні або за кордоном, у тому числі пайові внески в кредитній спілці.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31.12.2017 член сім`ї позивача (дружина) входить до переліку засновників та володіє частками статутного капіталу ПП «РОСЬ ЕКОТЕХ» (код СДРПОУ 37381625), ПП «БЦІСТ СЕРВІС» () та ПП «БУДМАРКЕТ» (код СДРПОУ 25563968) розміром 3 000 000,00 грн, 10 000 000,00 грн та 19 000 000,00 грн відповідно, що становить 100 % від загального статутного капіталу зазначених підприємств.

У своїх поясненнях позивач зазначає, що інформацію про підприємства ПП «РОСЬ ЕКОТЕХ» (), ПП «БЦ ІСТ СЕРВІС» () та ПП «БУДМАРКЕТ» (), корпоративними правами яких володіє дружина Позивача, у розділі 8 «Корпоративні права» не зазначив, по причині необізнаності з порядком заповнення декларації.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його організаційно- правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, частки у статутному (складеному) капіталі товариства, підприємства, організації у грошовому та відсотковому вираженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у розділі 8 «Корпоративні права» декларації, позивач зазначив недостовірні відомості не вказавши корпоративні права, що належать члену сім`ї позивача (дружині), загальна вартість яких становить 32 000 000,00 грн, чим не дотримав вимоги пункту 5 частини першої статті 46 Закону.

На переконання суду та обставина, що позивач не відобразив інформацію про зазначені вище юридичні особи, не може пояснюватися його помилковими переконаннями, оскільки декларація заповнялася ним неодноразово та позивач, у випадку виникнення питань щодо заповнення декларації не був позбавлений можливості ознайомитися з офіційними або звернутися за персональними роз`ясненнями до Національного агентства.

Щодо недостовірності відомостей, зазначених у розділі 16 «Членство субєкта декларування в організаціях та її органах», суд зазначає наступне.

Позивач не зазначив відомості про входження до переліку учасників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15» ().

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач входить до переліку засновників благодійної організації «БФ «ЮВЕНТА 15» ().

Так, ч. З ст. 12 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що благодійні товариства та благодійні фонди можуть мати, крім засновників, інших учасників, що вступили до їх складу в порядку, встановленому статутами таких благодійних товариств або благодійних фондів.

Суд звертає увагу на те, що аргументи позивача щодо допущення ним помилок у цьому розділі та розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки», не приймаються судом до уваги, оскільки зазначена позивачем обставина не може виправдовувати порушення Закону та внесення недостовірних відомостей до декларації.

Отже, суд вважає доводи позивача щодо допущення ним технічних помилок при заповненні декларації необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними доказами та зазначає, що спеціальним Законом № 1700-VII відповідальність за достовірність та повноту відомостей, зазначених у декларації, покладено саме на суб`єкта декларування та, при цьому, передбачено можливість виправлення ним допущених технічних помилок шляхом подання уточненої декларації у строк, відповідно до ст. 45 Закону № 1700-VII.

Щодо відсутності в діях позивача складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України, суд встановив наступне.

У ч. З ст. 12 Закону передбачено, що у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Національним агентством в ході проведення повної перевірки та подальшого прийняття рішення щодо ОСОБА_1 було встановлено наявність в діях останнього ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України). На виконання вимог Закону Національним агентством було направлено обґрунтований висновок щодо ОСОБА_1 до Білоцерківського ВП ГУ НП у Київській області, який в подальшому було скеровано до Головного управління НП у Київській області.

Оскільки до повноважень Національного агентства не входить проведення досудового розслідування та встановлення наявності або відсутності в діях позивача складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, доводи ОСОБА_1 в цій частині суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Щодо твердження позивача про порушення про порушення строку на прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що повну перевірку декларації ОСОБА_1 здійснено відповідно до редакції Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.02.2017 № 56, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069 (далі - Порядок № 56), від 15.01.2019.

Так, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16 висловився стосовно процедурних порушень. Зокрема вказав, що залежно від характеру процедурних порушень їх наслідком може бути нікчемність або оспорюваність акта, а у випадках, коли порушення є суто формальні - вони взагалі не впливають на його дійсність. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини - чи могло бути іншим

рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Крім того, фундаментальне порушення - це завжди порушення матеріальних норм права, яке має наслідком помилкове по суті рішення.

Згідно з Порядком № 56 в редакції, чинній на момент перевірки декларації позивача, повна перевірка декларацій проводиться за рішенням Національного агентства.

Рішенням Національного агентства від 12.04.2019 № 1025 було розпочато повну перевірку декларації Позивача за 2017 рік. Повну перевірку проведено на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 50 Закону та пп. 1 абз. 10 п. 2 розділу III Порядку № 56.

Рішенням Національного агентства № 1600 від 07.06.2019 строк проведення повної перевірки декларації Позивача було продовжено.

У результаті співставлення інформації, зазначеної ОСОБА_1 у декларації за 2017 рік, з інформацією, наявною в Національному агентстві, встановлено декларування ним недостовірних відомостей, чим не дотримано вимоги пп. «б» п. З, п.п. 1, 2, 4, 5, 7, 12 ч. 1 ст. 46 Закону, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 2 розділу IV Порядку № 56 під час проведення повної перевірки декларації та прийняття рішення про результати здійснення повної перевірки декларації використовується лише інформація, отримана у законний спосіб.

Крім того, при проведенні повної перевірки декларації Національне агентство зобов`язане забезпечити використання лише достовірної інформації, одержаної від суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, із засобів масової інформації, мережі Інтернет.

Суд дійшов висновку, що рішення, прийняте за її результатами, є законним та обґрунтованим, і строк проведення перевірки не вплинув на його змістовну частину та висновки Національного агентства по суті, тому Національне агентство не допустило фундаментальних процедурних порушень, які тягнуть за собою скасування рішення.

Зазначене свідчить, що наведені Національним агентством у Рішенні № 2984 від 13.09.2019 висновки щодо недостовірності інформації, зазначеної ОСОБА_1 у декларації за 2017 рік, зроблені в результаті узагальнення достовірної, об`єктивної інформації, отриманої із законних джерел, тобто оскаржуване рішення прийнято з дотриманням всіх вимог, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Враховуючи викладене, повну перевірку декларації ОСОБА_1 здійснено в межах повноважень Національного агентства, а також у порядку та спосіб, що визначенні чинним законодавством, а прийняте за результатами її проведення рішення відповідає вимогам законодавства.

Крім того, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 у справі №1-24/2020 (393/20) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частин другої - п`ятої статті 12, частини другої статті 13, частини другої статті 13-1, статті 35, абзацу 2-3 частини першої статті 47, статей 48-51, частин другої - третьої статті 52, статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» та статті 366-1 Кримінального кодексу України.

Однак, спірне рішення від 13 вересня 2019 року №2984 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області» відповідачем приймалось до моменту припинення ним здійснення публічно - владних управлінських функцій щодо здійснення контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, а тому станом на час розгляду справи таке рішення є чинним.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши та надавши об`єктивну правову оцінку матеріалам справи, суд дійшов висновку про правомірність рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 вересня 2019 року №2984 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , головою Білоцерківської міської ради Київської області».

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 15 квітня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 );

Відповідач: Національне агентство з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28)

Суддя Є.В. Аблов