Справа № 826/5924/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Київ № 826/5924/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) 06.04.2018 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Відповідача від 05.10.2017 №3719/7 та зобов`язати Відповідача повторно вирішити питання щодо прийняття скарги від 12.07.2017 до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2018 позовну заяву залишено без руху. Позивачем недоліки позовної заяви - усунуто.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що в оскаржуваному наказі підставою його прийняття вказано наявність судового спору щодо нерухомого майна. Однак, у скарзі від 12.07.2017 заявниками вказано про відсутність спору з порушеного у скарзі питання. У зв`язку із цим, Позивач вважає наказ Відповідача протиправним та просить його скасувати.

Відповідачем відзиву на позов не надано. Однак, Відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. Однак, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки оскаржуваний наказ Позивачу надіслано супровідним листом від 09.10.2017, а позовну заяву надіслано до суду 06.04.2018, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

До Міністерства юстиції України 12.07.2017 надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника Олексюка Ф.Ю. та ОСОБА_9, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав від 15.05.2017 №35166457.

За результатами розгляду скарги Відповідачем видано наказ від 05.10.2017 №3719/7 про відмову у задоволенні скарги з підстав наявності судового спору щодо питань, порушених у скарзі.

Вважаючи протиправним даний наказ, Позивачем оскаржено його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю..

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) визначено Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128), згідно з яким, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 37 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком №1128.

Як передбачено частиною 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Частиною 8 статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Таким чином, однією із підстав для відмови у задоволенні скарги є те, що наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Необхідно наголосити, що пунктом 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема, наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

В оскаржуваному наказі від 05.10.2017 №3719/7 Відповідачем вказано про те, що підставою для відмови у задоволенні скарги є встановлення наявності судового спору щодо нерухомого майна, відносно якого подано скаргу.

Судом, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що 19.07.2017 ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Морський 1», Комунального підприємства «Центр Державної реєстрації» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35166457 від 15 травня 2017 року про реєстрацію права власності Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» на незавершене будівництво, багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний», будівельною готовністю 30,74% та зобов`язання Комунального підприємства «Центр Державної реєстрації», в особі Одеської обласної філії, внести запис про скасування державної реєстрації прав Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» на незавершене будівництво, багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний», будівельною готовністю 30,74%.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 №520/8379/17 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Позивачами оскаржено дану ухвалу до Одеського апеляційного суду.

Постановою Апеляційного суду Одеської області (суддя Цюра Т.В.) від 16.07.2018 скасовано ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 та справу направлено для продовження розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.07.2018 позовну заяву залишено без руху, заявникові наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2018 вищевказану позовну заяву повернуто заявникам.

Дану ухвалу також оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.06.2020 ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2018 про повернення позовної заяви скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 відкрито провадження у справі.

Таким чином, на момент видання наказу від 05.10.2017 №3719/7 Відповідачем правомірно вказано на наявність судового спору, оскільки ухвала Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 №520/8379/17 про відмову у відкритті провадження у справі не набрала законної сили та в подальшому скасована апеляційним судом та наразі триває розгляд позовної заяви, поданої 19.07.2017.

Отже, з вищевикладеного слідує, що Відповідачем наказом від 05.10.2017 №3719/7 правомірно відмовлено у задоволенні скарги від 12.07.2017 з підстав наявності судового спору з порушеного у скарзі питання.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Суддя Н.М. Клименчук