Справа № 760/1986/20
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/530/20
Справа № 760/1986/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Циганової Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні судову справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

21.01.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом до Центарльного міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що постанова серії ПН МКМ від 19.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. є протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівниками Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області не було наведено жодних доказів того, що громадянини Туреччини ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.42 ЗУ «Про зайнятість населення».

Зазначає, що він перебуває на території України законно, оскільки потребує тимчасового захисту в України.

Також, позивачем була надана заява до суду про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що ним було пропущено строк на оскарження з поважних причин оскільки фактично ним була отримана довіреність на представника - адвоката Галкіну Я.Г. лише 09.01.2020, що підтверджується дорученням Правобережного київського МЦ з надання БВПД, а перша зустріч з представником відбулася лише 17.01.2020, що підтверджується протоколом зустрічі.

Зважаючи на вищевикладені обставини просив позов задовольнити.

24.01.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 29.01.2020 позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків

25.03.2020 у відповідь на ухвалу суду від 29.01.2020 позивач надав заяву про усунення недоліків обгрунтувавши підставу пропуску сроку на оскарження відповідної постанови.

Ухвалою суду від 27.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відзиву відповідачем в становлені судом строк подано не було.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ 002321 від 19.12.2019 року було виявлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_1 , порушив приписи ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення», а саме, працевлаштувався без відповідного дозволу необхідність якого передбачене законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до ст.203 КУпАП дія цієї статті не поширюється на випадки, коли іноземці чи особи без громадянства з наміром отримати притулок чи бути визнаними в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнули державний кордон України і перебувають на території України протягом часу, необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач в обгрунтування позову посилався на те, що ним подається довідка про тимчасове звернення за захистом в Україні та він оскаржує дії Державної міграційної служби України про відмову у наданні статусу особи, яка потребує додаткового захисту.

Проте, підтверджуючих документів в обґрунтування своїх доводів та даних обставин, позивачем не надано.

Також позивачем не було надано доказів в підтвердження того, що останній має відповідний дозвіл на працевлаштування на території України чи відповідно, є особою, яка в силу закону звільнена від надання дозвільних документів на працевлаштування на території України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно протоколу ПР МКМ 002325 від 19.12.2019 вбачається, що надаючи пояснення щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення» останній вказав, що не знав про необхідність отримання такого дозволу на працевлаштування.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позивача таким, що винний у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, у з в`язку з чим, приходить до висновку про те, що постанова про притягнення громадянина Туреччини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена на законних підставах.

Враховуючи наведене вище, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.42 ЗУ «Про зайнятість населення», ст.ст. 203, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна