Справа № 640/11950/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний двір» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, з дати отримання копії даного судового рішення.

На виконання вимог ухвали, апелянтом подано клопотання про збільшення строку для усунення недоліків апеляційної скарги, посилаючи на те, що станом на 10.02.2021 бюджетні асигнування на вказані цілі на лютий 2021 не відкрито, відтак наразі відсутні кошти для сплати судового збору.

Крім того, у вказаному клопотанні апелянт просить зменшити розмір судового збору.

В обґрунтування вказаного стверджує про упереджене ставлення до органу публічної влади та порушення принципу рівності сторін перед судом, оскільки в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху судом визначено розмір сплати судового збору в сумі 9629,49 грн., в той час коли позивачем було сплачено до суду першої інстанції за подання позовної заяви 2102,00 грн., що свідчить про необхідність сплати митним органом судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн.

Відтак, вказує про те, що доступ до правосуддя повинен бути однаковий на всіх судових інстанціях.

Перевіривши доводи клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, умовою зменшення розміру сплати судового збору є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Разом з тим, як вбачається з доводів заявленого клопотання апелянт не погоджується із визначеним апеляційним судом розміром сплати судового збору, з огляду на те, що позивачем було сплачено лише 2102,00 грн. до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду заявляв одну вимогу майнового характеру - визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості, та одну вимогу немайнового характеру - визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за відповідним номером.

Так, колегія суддів наголошує, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою ставка судового збору становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, в силу вказаної норми позивач при зверненні до суду першої інстанції повинен був заплатити 4317,66 грн. за вимогу майнового характеру, та 2102,00 грн. за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. п. 2 п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів наголошує, що вказана норма містить чітку вказівку для визначення розміру судового збору за подання апеляційної скарги і будь якого іншого трактування, зокрема того, на яке вказує апелянт - 150 відсотків ставки від суми, яка була сплачена позивачем при поданні позовної заяви, не допускає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом в силу невірного трактування норм матеріального права, помилково сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у меншому розмірі, ніж було визначено судом апеляційної інстанції в ухвалі про залишення її без руху.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними посилання заявника на упереджене ставлення до органу публічної влади та порушення принципу рівності сторін перед судом.

З огляду на те, що доводи клопотання апелянта про зменшення розміру сплати судового збору зводяться фактично лише до його непогодження із сумою, яку необхідно сплатити, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Стосовно клопотання про продовження строку на усунення недоліків, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачений строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до частини другої ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, закон встановлює граничний десятиденний строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки апеляційної скарги. Тобто суд має право на власний розсуд визначати цей строк виключно в межах десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості продовжити строк, оскільки це свідчитиме про порушення граничного строку, встановленого законом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, підстави для продовження скаржнику строку усунення недоліків апеляційної скарги - відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на сьогоднішній день, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги в повному обсязі.

При цьому, строк для виконання ухвали від 27 січня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху був достатнім для усунення визначених у ній недоліків.

Термін, що наданий для виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року сплинув.

Відповідно до частини другої ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 частини четвертої ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оскільки апелянтом не усунуто зазначені недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, її необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 169, 298 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань Київської митниці Держмитслужби про зменшення розміру судового збору та продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: