Справа № 734/824/21
Суддя: Бузунко О. А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/5/21 Справа № 734/824/21
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.,

при секретарі судових засідань Галюк Л.В.,

у присутності позивача Циби С.І.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві та інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Данилюка Олега Олеговича про скасування постанови серія ЕАН № 3884261 про накладення адміністративного стягнення від 07 березня 2021 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві та інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Данилюка Олега Олеговича, у якому просив:

-визнати дії інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульного поліції в м. Києві ДПП Данилюк Миколи Миколайовича щодо складання постанови серії ЕАН № 3884261 від 07 березня 2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП - незаконними;

-визнати постанову серії ЕАН № 3884261 від 07.03.2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на наступні обставини.

Зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що 07 березня 2021 року о 22 годині 54 хвилини в м. Києві на вулиці Електротехнічній, він, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух тільки прямо» та повернув ліворуч, чим порушив п. 8.4. «г» ПДР України.

Однак, зазначена постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Виносячи оскаржувану постанову, інспектором батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Данилюк О.О. викладені факти, які не відповідають дійсності.

Так, 07 березня 2021 року приблизно о 22 годині 54 хвилин, він / ОСОБА_1 / дійсно рухався по вул. Електротехнічній в м. Києві, але не на автомобілі марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим за ОСОБА_2 , а на власному автомобілі марки «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Порушень Правил дорожнього руху України не вчиняв.

Рухаючись по вул. Електротехнічній в м. Києві його / ОСОБА_1 / зупинив інспектор поліції, котрий повідомив, що він ніби-то порушив вимогу дорожнього знаку «Рух прямо» і сказав пред`явити йому посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль. Показавши йому ці документи, інспектор подивився, щось понажимав в своєму планшеті, сказав, щоб я чекав і пішов у патрульний автомобіль. Приблизно через 5 хвилин поліцейський повернувся і повідомив, що на мене винесена постанова і спитав чи буду отримувати копію. Відповів, що буду, інспектор для розпису дав свій екземпляр, розписався про те, що отримав копію постанови і написав, що права за ст. 268 КУпАП не були роз`яснені. Приїхавши додому та прочитавши постанову, він виявив, що в постанові, в пункті 5 (транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність)) вказано автомобіль ВАЗ 2107, що є неправдивою інформацією, тому що він їхав на автомобілі «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, інспектор не з`ясовував місця проживання ОСОБА_1 та невірно його зазначив у постанові, так як з 21 січня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, інспектор грубо порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення: не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, не повідомив його про права, не вислухав пояснення, розглянув справу взагалі без його присутності та при накладанні конкретного розміру штрафу не врахував його особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає постанову серії ЕАН № 3884261 від 07 березня 2021 року необґрунтованою та такою, що винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення.

Ухвалою від 22 березня 2021 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26 березня 2021 року.

Ухвалою від 26 березня 2021 року розгляд справи відкладено до 19 квітня 2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання відсутні.

19 квітня 2021 року відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило, відзив на позовну заяву не подано.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідач в оскаржуваній постанові стверджує, що 07 березня 2021 року ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_3 ), керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим за ОСОБА_2 , в м. Києві по вул. Електротехнічна, 2А порушив вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та повернув ліворуч, чим порушив п. 8. 4 ПДР. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відтак, для правильного вирішення даного спору слід встановити чи здійснював позивач рух на транспортному засобі «ВАЗ 2107», чи допустив він порушення Правил дорожнього руху, а саме при дозволено русі лише прямо повернув ліворуч, та чи був зафіксований цей факт відповідачем у встановленому порядку.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 35 автобус - D, номер шасі НОМЕР_2 , повна маса 3500, маса без навантаження 2100, об`єм двигуна 2461, тип пального дизельне, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2000, дата реєстрації 30 серпня 2007 рік, РЕГ 6 МВ ДАІ м. Козелець ВДАІ УМВС України в Чернігівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1,6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами факту порушення позивачем ПДР, а тому підстави для притягнення позивача до відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП відсутні.

Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 р. висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер КУпАП (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, дослідивши всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122, 245, 247, 251, 252 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 20, 77, 90, 126, 162, 194, 205, 229, 242-246, 257-262, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві та інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Данилюка Олега Олеговича про скасування постанови серія ЕАН № 3884261 про накладення адміністративного стягнення від 07 березня 2021 року - задовольнити.

Дії інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульного поліції в м. Києві ДПП Данилюк Миколи Миколайовича щодо складання постанови серії ЕАН № 3884261 від 07 березня 2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП визнати незаконними.

Постанову серії ЕАН № 3884261 від 07.03.2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відомості про учасників провадження:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Управління патрульної поліції в м. Києві, , адреса: вул. Народного Ополчення, буд. 9, м. Київ.

Інспектор батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Данилюк Олег Олегович, вул. Народного Ополчення, буд. 9, м. Київ.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Бузунко