Справа № 340/5772/20
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 340/5772/20

адміністративне провадження № К/9901/11430/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області недоплачену пенсію в сумі 28559,44 грн. за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року позов в частині стягнення недоплаченої пенсії за період з жовтня 2017 року по 16 червня 2020 року повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернуто апеляційну скаргу апелянту.

30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною 3 статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків шляхом надіслання на адресу суду документу про сплату судового збору у розмірі 2270 грн.

На виконання вказаної ухвали, скаржником до суду було подано клопотання, в якому скаржник просив звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки позивач не має фінансової можливості для виконання вимог Закону України «Про судовий збір».

Суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали виходив з наступного.

Так в ухвалі про повернення апеляційної скарги зазначено, що скаржником до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги долучено копію відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 1100-0304-8/38392 від 27.11.2020 на адвокатський запит, в якому вказано, що розмір призначеної та виплаченої пенсії ОСОБА_1 в період з жовтня 2017 по жовтень 2020 року становить 68383,69 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначив, що надані докази не дають можливість визначити річний дохід ОСОБА_1 за попередній календарний рік, як того вимагає Закон України "Про судовий збір" для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору.

Зокрема, колегія суддів суду апеляційної інстанції наголосила, що заявником жодним чином не спростовано можливості сплати судового збору з інших джерел. Отримання будь-якої інформації та встановлення обставин щодо матеріального становища позивача шляхом направлення запитів тощо не є обов`язком суду.

Оскільки недоліки, визначені судом в ухвалі від 19 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, скаржником не були усунуті у строк, судом було винесено ухвалу, якою вирішено апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, а також постановлені у цій справі ухвали, суд касаційної інстанції прийшов до наступних висновків.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частинами першою та другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору. Крім того законодавець ставить у залежність право суду звільнити від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.

Судом встановлено, що разом із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, позивачем було надано копію відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 1100-0304-8/38392 від 27.11.2020, з зазначенням розміру призначеної та виплаченої пенсії з жовтня 2017 по жовтень 2020 року.

Проте, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вказана відповідь пенсійного органу не дає можливості оцінити повно та всебічно майновий стан позивача, оскільки з наданої позивачем відповіді не вбачається сума отриманого нею сукупного доходу за попередній календарний рік, як не містить остання і відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги, компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального становища, позивачем не надано. Вказана відповідь не підтверджує відсутності у позивача іншого доходу для сплати судового збору, а лише встановлює факт отримання нею пенсійних виплат.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки, позивачем не було додано документа про сплату судового збору, а надані докази щодо звільнення від сплати судового збору не підтверджували майновий стан позивача, який би надавав право суду звільнити його від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", тобто позивачем не усунуті недоліки апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції вірно застосував норми процесуального права і повернув апеляційну скаргу скаржнику.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів чи підтверджень на спростування викладеного.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу позивачу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення статей 169, 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справ) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук