Справа № 340/543/21
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Кропивницький справа № 340/543/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області (26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Промислова, 23/54, код ЄДРПОУ - 05402697)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати бездіяльність Благовіщенської міської ради щодо неприйняття у встановлений законом строк сесією ради рішення щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно заяви від 29.12.2020 протиправною;

- зобов`язати Благовіщенську міську раду розглянути на найближчому засіданні сесії ради заяву ОСОБА_1 від 29.12.2020 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, згідно з поданими графічними матеріалами.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га на території Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області. Відповідач листом від 08.02.2021 повідомив, що її звернення розглянуто 28.01.2021 на засіданні постійної комісії міської ради із земельних відносин та не рекомендовано винесення даного питання на розгляд чергової сесії міської ради. Позивачка, вважає, що його права порушені та наполягає на задоволенні адміністративного позову.

Представником відповідача по справі подано до суду відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову у повному обсязі, вважає його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, наголошує, що заява позивачки була розглянута відповідно до вимог регламенту Благовіщенкської міської ради та положення про постійні комісії Благовіщенської міської ради. З огляду на те, що постійною комісією відповідно до висновку і рекомендацій №21 від 29 січня 2021 року рекомендовано відмовити позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га на території Благовіщенської міської територіальної громади, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачкою подана відповідь на відзив у якій зазначено, що відповідачем визнано факт не прийняття жодного рішення відповідачем та не спростовано доводів позивача викладених в позовній заяві.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (а.с.23).

15.03.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.32-35).

17.03.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив (а.с.44-47).

05.04.2021 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Благовіщенській міській раді (, 26400, м. Благовіщенське, вул. Промислова, 23/54) здійснювати будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою площею 2,00 га, зазначеної ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 29.12.2020 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, яка знаходиться в межах земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер :02:000:9026 на території Благовіщенської міської територіальної громади, за межами села Великі Трояни.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову у справі №340/543/21 відмовлено.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

За приписами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважав можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами та відповідно до вимог статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 29.12.2020 року звернулася до Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га із земель комунальної власності сільгоспризначення на території Великотроянівської сільської ради Благовіщенського району, за межах населеного пункту (а.с.8).

До зазначеної заяви долучено: копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с6-9).

29 січня 2021 року Постійна комісія з питань містобудування, будівництва, агропромислового комплексу та земельних відносин й охорони природи Благовіщенської міської ради прийняла висновок/рекомендація №21 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9026) рекомендувала пунктом 1 відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2,0000 га на території с.Великі Трояни, Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та іншим громадянам, у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельних ділянок знаходиться на сформованій земельній ділянці цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, комісією зазначено, що дана земельна ділянка не передана з державної власності у комунальну власність міської ради (а.с.36).

Листом від 08.02.2021 року міський голова Благовіщенської міської ради повідомив позивачку про прийнятий висновок/рекомендація №21 від 29.01.2021 року постійної комісії міської ради із земельних відносин (а.с.10).

Вважаючи зазначену бездіяльністю відповідача протиправною позивачка звернулася до суду з даним позовом, за захистом порушеного на її думку права.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 92 Конституції України, статті 6 Земельного кодексу України виключно до повноважень Верховної ради України віднесено регулювання земельних відносин шляхом прийняття законів.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У свою чергу, пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, розпорядження земельними ділянками комунальної власності Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області відноситься до повноважень відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування" №280/97-ВР від 21.05.1997 р. (далі-Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону У№280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Приписами п.34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Проаналізувавши вищевказані положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. При цьому, чинним законодавством чітко встановлено, що за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. При цьому, зважаючи на норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

З листа міський голова Благовіщенської міської ради від 08.02.2021 року вбачається, що заява ОСОБА_1 від 29.12.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га на пленарне засідання Благовіщенської міської ради Кіровоградської області не виносилося та не розглядалася.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 29.12.2020 року не розглянута Благовіщенською міською радою Кіровоградської області у строк та у спосіб встановлені Земельним кодексом України, оскільки відповідачем не прийнято рішення про надання дозволу чи про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу чи про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, незважаючи на надсилання позивачці листа за наслідками розгляду заяви, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Розглядаючи цей спір, суд з огляду на встановлені обставини та наданої правової оцінки вважає, що рішення оформлене у вигляді висновку/рекомендації постійної комісії 29.01.2021 року №21 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою про яке повідомлене листом, не є належним рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні наведених норм.

Лист -відповідь місцевої ради на заяву про надання дозволу сам по собі є фактом протиправної бездіяльності місцевої ради, оскільки відмова у наданні дозволу також повинна прийматися у формі рішення місцевої ради, а не листа. При цьому заява повинна бути розглянута місцевою радою в установленому порядку - чого не відбулося.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі 463/3375/15-а.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 29.12.2020 року.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що прийнятий висновок/рекомендація Постійної комісії є правомірною підставою відмови, а проекти рішень Благовіщенської міської ради готуються лише з позитивними рекомендаціями, суд зазначає наступне.

Дійсно відповідно до частини 1 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

На підставі ч.4 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до статті 22 Регламенту всі питання включені до проекту порядку денного, які вносяться на розгляд ради, попередньо повинні обов`язково розглядатись профільною постійною комісією та іншими постійними комісіями, крім випадків, передбачених цим Регламентом.

Положення про постійні комісії Благовіщенської міської ради затверджено рішенням Благовіщенської міської ради від 22.12.2020 р. №21.

Відповідно до п. 1.1 Розділу 1 Положення про постійні комісії Благовіщенської міської ради (далі - Положення) постійна комісія Благовіщенської міської ради (далі - постійна комісія) є органом ради, що обирається з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради та контролю за рішеннями виконавчого комітету.

Відповідно до п. 3.4 Положення за результатами вивчення і розгляду питань постійна комісія готує висновки і рекомендації.

Судом встановлено, що Постійна комісія у 1 пункті висновку/рекомендації №21 від 29.01.2021 року рекомендувала Благовіщенській міській раді відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с.36).

Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд вказує на те, що функціями постійної комісії є виключно рекомендаційні і дорадчі, як і її висновки, а рішення по суті земельних питань приймає виключно рада на сесії. Постійна комісія не має права приймати рішення про відмову чи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, також не має права вирішувати питання про те чи надавати письмову відповідь про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що висновок постійної комісії для Позивача не несе жодних юридичних наслідків, оскільки рекомендацій за результатами такого засідання не може підміняти засідання сесії ради і прийняття за результатами розгляду відповідного клопотання рішення ради. Яке буде обов`язкове до виконання і буде нести, як для Позивача, так і для Відповідача юридичні наслідки. Водночас, висновок постійної комісії при розгляді сесією ради клопотання Позивача може мати місце виключно рекомендаційний характер, оскільки не є обов`язковим.

Отже, виходячи із встановлених фактичних обставин у справі у взаємозв`язку із вказаними положеннями чинного законодавства, суд вбачає порушення чинного законодавства відповідачем при не прийнятті відповідного рішення (відмова у наданні дозволу або надання дозволу), за заявою позивачки, та наголошує на не дотриманні відповідачем вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування".

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені законодавцем, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Благовіщенську міську раду Кіровоградської області розглянути заяву та прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження або рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 №823/59/17 (К/9901/32364/18) та ін.

Тому, суд дійшов висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, встановлені судом обставини справи і наведені норми чинного законодавства свідчать, що відповідачем, при допущенні протиправної бездіяльності, не враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення.

Суд вважає за доцільне, на підставі частини 6 статті 245 КАС України, визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду у цій частині - не пізніше 30 днів з дня набрання ним законної сили.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Законодавчо поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень не унормовано. Однак, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли йдеться лише про один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі суб`єкта діяти чи не діяти, а якщо діяти - то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, прямо або опосередковано закріплених у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У спірних правовідносинах повноваження сільської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання вмотивованої відмови у його наданні чітко регламентовано положеннями ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні - орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

В контексті обставин спору, судом надавалась правова оцінка бездіяльності відповідача та стосувалася безпосередньо того, що рішення взагалі не прийняте. Предмет доказування у даній справі не охоплює вичерпності мотивів та дотримання позивачем усіх умов для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачами доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного земельного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи містяться докази щодо понесення ОСОБА_1 , витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (а.с.5).

Отже, відшкодуванню підлягають вказані витрати понесені позивачами за рахунок бюджетних асигнувань Благовіщенської міської ради Кіровоградської області.

Керуючись ст. ст. 139, 246, 255, 260-263, 292-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Благовіщенської міської ради щодо неприйняття у встановлений законом строк сесією ради рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно заяви від 29.12.2020 року.

Зобов`язати Благовіщенську міську раду не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути на засіданні сесії ради заяву ОСОБА_2 від 29.12.2020 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, згідно з поданими графічними матеріалами та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Благовіщенської міської ради Кіровоградської області (26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Промислова, 23/54, код ЄДРПОУ - 05402697).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук