Справа № 580/1823/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року справа № 580/1823/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (далі - відділ ДВС, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправні дії Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо відмови виключити відомості з Єдиного реєстру боржників по боржнику - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 55634318 з примусового виконання постанови № ЕАА 181778, виданої управлінням патрульної поліції в м. Одесі 09.10.2017 про стягнення штрафу в розмірі 510 грн;

- зобов`язати Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) виключити відомості з Єдиного реєстру боржників, по боржнику - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 55634318 з примусового виконання постанови № ЕАА 181778, виданої управлінням патрульної поліції в м. Одесі 09.10.2017 про стягнення штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що штраф, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені позивачем у повному обсязі, а тому відомості стосовно позивача, внесені до єдиного реєстру боржників, мають бути виключені, однак відповідач на відповідне звернення позивача не вчинив дій щодо виключення таких відомостей з реєстру.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.04.2021.

09 квітня 2021 року від Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив супровідним листом копії матеріалів виконавчого провадження № 55634318.

12 квітня 2021 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Письмовий відзив на адміністративний позов до суду не надходив.

Усними ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2021, занесеними до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, вирішено розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд встановив, що 25.01.2018 державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55634318 з примусового виконання постанови № ЕАА181778, виданої 09.10.2017 Управлінням патрульної поліції в м. Одесі щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 510 грн. У вказаній постанові також вказано, що про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 51 грн.

25 січня 2018 року відповідачем у виконавчому провадженні № 55634318 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 171 грн.

02 листопада 2018 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 55634318 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

11 січня 2020 року розпорядженням відповідача № 3 затверджено склад комісії для знищення виконавчих проваджень, які завершені в 2018 році за постановою про накладення адміністративного стягнення.

23 січня 2020 року відповідно до акту утилізації (знищення) архівних документів ТОВ "Екотон" були вивезені у вигляді макулатури архівні документи та в цей же день було проведено їх утилізацію.

За даними позивача, під час прийняття спадщини - квартири АДРЕСА_1 від нотаріуса йому стало відомо, що він внесений до єдиного реєстру боржників відповідно виконавчого провадження за № 55634318.

У зв`язку з чим, у грудні 2020 року, позивач звернувся до відповідача з проханням надати інформацію з приводу виконавчого провадження за № 55634318 на підставі якого його внесено до Єдиного реєстру боржників.

11.01.2021 листом за № 564 відповідач надав відповідь на звернення позивача.

У листі відповідач зазначив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відносно позивача перебували виконавчі провадження, зокрема і № 55634318 по виконанню постанови, виданої Управлінням патрульної поліції в м. Одеса 09.10.2017 про стягнення штрафу в розмірі 510 гри на користь держави. При цьому, 02.11.2018 Головним державним виконавцем Томашковим О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану згідно п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" за відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Інформація про позивача, як про божника внесена до Єдиного реєстру боржників на підставі виконавчого провадження № 55634318.

В подальшому, позивач сплатив у повному обсязі штраф, накладений за постановою Управління патрульної поліції в м. Одеса № ЕАА 181778 від 09.10.2017 в розмірі 510,00 грн, виконавчий збір в сумі 51,00 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 200 грн за виконавчим провадженням № 55634318, що підтверджується квитанцією № 9 та № 10 від 12.02.2021.

Враховуючи вище викладене 12.02.2021, позивач звернувся до відповідача із заявою про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, про позивача, як про боржника внесеного за виконавчим провадженням № 55634318, додавши до неї копії квитанцій від 12.02.2021 № 9 та № 10 про сплату штрафу в сумі 510 грн, виконавчого збору в сумі 51,00 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 200 грн.

Вказану заяву отримано відповідачем 16.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Відповідач розглянув заяву позивача та листом від 24.03.2021 № 15019 повідомив останнього про неможливість виключення інформації з реєстру боржників, оскільки 02.11.2018 виконавче провадження № 55634318 з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції в м. Одеса 09.10.2017 про стягнення штрафу в розмірі 510 грн завершено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", тому проведення виконавчих дій по завершеному виконавчому провадженню неможливе. Відновити виконавче провадження № 55634318 повторно не можливо, оскільки у державного виконавця відсутні правові підстави для скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 02.11.2018.

Також у листі зазначено, що інформація про сплату штрафу накладеного за постановою Управління патрульної поліції в м. Одеса № ЕАА 181778 від 09.10.2017 в розмірі 510,00 грн, виконавчого збору в сумі 51,00 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 200 грн за виконавчим провадженням № 55634318 не надходила.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 10 Закону 48 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із частинами 1, 7 статті 9 Закону № 1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 1 статті 41 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З аналізу наведених норм суд доходить висновку, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відновити виконавче провадження можливо, у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 55634318 прийнята на підставі пункту2 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, а тому відомості про ОСОБА_1 не можуть бути виключені з Єдиного реєстру боржників, отже дії відповідача у даному випадку є правомірними.

Разом з тим суд зазначає, що позивач сплатив штраф в розмірі 510,00 грн, виконавчий збір в сумі 51,00 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 200 грн в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.02.2021 № 4596, № 4595, № 4597 та № 4594, а також розпорядженням № 55634318 від 24.02.2021, що свідчить про відсутність боргу за виконавчим провадженням № 55634318.

Однак, відповідно до листів відповідача від 11.01.2021 № 564 та від 24.03.2021 № 15019 згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відносно ОСОБА_1 перебували й інші виконавчі провадження, по яких відсутня інформація щодо сплати заборгованості.

Враховуючи встановлені обставини підстави для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників по боржнику - ОСОБА_1 у даному випадку відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 272, 287, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (18018, м. Черкаси, пр. Хіміків, 50, ).

Рішення складене в повному обсязі та підписане 16.04.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк