Справа № 240/1390/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/1390/21

категорія

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розраховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із розрахунку 40 років 2 місяці 9 днів страхового стажу та 0,4019 коефіцієнту страхового стажу з часу звернення за призначенням пенсії - 30 вересня 2020 року, внаслідок незгоди Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з розрахунком страхового стажу та коефіцієнту страхового стажу, наданого позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ в Житомирській області здійснює позивачу розрахунок пенсії виходячи із страхового стажу 33 роки 04 місяці 26 днів. Позивач з такими діями Пенсійного фонду не погоджується оскільки такий стаж, на думку позивача, є штучно занижений. Позивач зазначає, що її страховий стаж становить 40 років 02 місяці 09 днів, що також підтверджується копією трудової книжки, документами про освіту та даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу. Крім того, на думку позивача, коефіцієнт страхового стажу позивача має становити 0,4019, а не 0,33333, як зазначає відповідач.

Позивач також зазначає, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, відповідачем у розписці від 27.10.2020 за №7182 не зазначалося про необхідність подання будь-яких додаткових документів, а також відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача.

Отже, однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Висновок відповідача про наявність у позивача страхового стажу 33 роки 04 місяці 26 днів, та відповідно, коефіцієнт страхового стажу 0,33333, на думку позивача, є безпідставним, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

26 березня 2021 року на вимоги ухвали суду відповідачем надіслано копії матеріалів пенсійної справи позивача (а.с.40).

6 квітня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.121-122), відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначає, що пенсія позивача обчислена із заробітної плати за період з 01.10.1992 до 30.09.1997 відповідно до довідки від 29.10.2020 №4032, виданої Комунальною установою "Трудовий архів" та за період роботи з 01.07.2000 до 31.08.2020, за даними системи персоніфікованого обліку. Усі періоди які позивач просить зарахувати для визначення коефіцієнту страхового стажу пенсійним органом враховані. Період навчання позивачу не був врахований, оскільки позивачем не було надано документ про освіту. З огляду на вказане пенсія позивачу обчислена відповідно до норм чинного законодавства.

6 квітня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.127-129), відповідно до змісту якої позивач проти доводів відзиву заперечує та просить їх не приймати, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 9 вересня 2020 року при загальному стажі роботи 33 роки 04 місяці 26 днів.

Позивач 06.11.2020 звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Житомирській області про роз`яснення розрахунку пенсії (а.с.16).

На своє звернення ОСОБА_1 отримала лист від 02.12.2020 ГУ ПФУ в Житомирській області №19146-19206/Г-02/8-0600/20 яким їй роз`яснено про здійснення розрахунку пенсії із розрахунку страхового стажу 33 роки 04 місяці 26 днів та коефіцієнту страхового стажу 0,33333 (а.с.17-18).

Позивач, вважаючи протиправним такий розрахунок її пенсії, та таким, що суперечить чинному законодавству, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюються, зокрема, Законами України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії кожної особи, обчислений за нормами Закону, є індивідуальним і залежить від набутого особою страхового стажу та отримуваної заробітної плати та обчислюється як добуток осучасненої заробітної плати на коефіцієнт страхового стажу.

Для кожного пенсіонера визначається коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та індивідуальний коефіцієнт заробітку, від якого залежить середньомісячний заробіток для обчислення пенсії. Величина зазначених коефіцієнтів впливає на розмір пенсійної виплати.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, письмові трудові угоди і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається як добуток середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Період, за який враховується заробітна плата не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

15 квітня 2016 року набув чинності Закон України від 26.03.2016 №1043-VІІІ "Про внесення змін до статті 40 Закону №1058-IV щодо порядку визначення заробітку для обчислення пенсії.

З урахуванням внесених змін, починаючи з 15.04.2016, за бажанням пенсіонера, у разі доцільності, обчислення пенсії може здійснюватись в тому числі з урахуванням заробітку за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 30.06.2000.

Довідка про заробітну плату надається із зазначенням у ній відповідних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену зарплату), на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пенсія ОСОБА_1 обчислена із заробітної плати за період з 01.10.1992 до 30.09.1997 відповідно до довідки від 29.10.2020 №4032, виданої Комунальною установою «Трудовий архів» (а.с.117-118) та за період роботи з 01.07.2000 до 31.08.2020, за даними системи персоніфікованого обліку (а.с.54-59).

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розрізі за кожен місяць становить 0,56528.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається як добуток середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за 2017, 2018 та 2019 роки (7763,17 грн).

Середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії становить 4388,36 грн (7763,17 х 0,56528).

У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини 1 статті 28 зазначеного Закону (жінкам не менше 30 років), не досягає 2100 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Усі періоди які ОСОБА_1 просить зарахувати для визначення коефіцієнту страхового стажу, враховані, окрім періоду навчання.

Період навчання не був зарахований до страхового стажу позивача оскільки позивач на момент звернення для призначення пенсії не надала до ГУ ПФУ в Житомирській області диплом про навчання, про що свідчить відсутність його у матеріалах пенсійної справи.

Розмір пенсійної виплати позивача становить 2100,00 грн, де:

- 1462,77 грн - основний розмір пенсії (4388,36 грн х 0,33333);

- 249,23 грн - доплата до мінімального розміру пенсії 1712,00 грн, як працюючій особі;

- 43,88 грн - доплата за 3 роки страхового стажу понад необхідних 30 років для жінок в розмірі 3% від основного розміру пенсії (1462,77 грн х 3%);

- 329,12 грн - підвищення до пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону №1058-IV по 2,5% за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію (1462,77 грн х 22,5%);

- 15,00 грн - доплата до 2100,00 грн (а.с.119).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ГУ ПФУ в Житомирській області при здійсненні розрахунку пенсії позивача діяло на підставі Конституції та законів України, натомість, з матеріалів справи не вбачається порушення прав позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окремо суд зазначає, що позивач не позбавлений права подати диплом про освіту до ГУ ПФУ в Житомирській області для здійснення перерахунку пенсії і у разі відмови у перерахунку, оскаржити такі дії до суду.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судом не розглядається питання встановлення судового контролю.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог в адміністративній справі, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін