Справа № 480/8929/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Справа № 480/8929/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 01.09.1990 р. по 31.10.2018 р. вона працювала в закладах освіти. 19.11.2020 р. вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". До заяви було додано усі документи, які підтверджують її право на пенсію за вислугу років, однак їй відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю станом на 11.10.2017 р. необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців. За підрахунками відповідача її спеціальний стаж станом на 11.10.2017 р. складає 26 років 1 місяць 8 днів, при цьому до її спеціального стажу не було зараховано період роботи з 01.09.1990 р. по 31.08.1991 р. у дитячому садку № 24 на посаді помічника вихователя, оскільки така посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909. Вважає таке рішення протиправним та зазначає, що факт зайнятості на роботі, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підтверджується даними трудової книжки та оригіналами відповідних письмових документів. У зв`язку з цим відмова відповідача призначити їй пенсію за вислугу років є протиправною та такою, що порушує її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу станом на 11.10.2017 р. - 26 років 6 місяців (в наявності - 26 років 1 місяць 8 днів). Зазначає, що період роботи з 01.09.1990 р. по 31.08.1991 р. у дитячому садку № 24 на посаді помічника вихователя до спеціального стажу позивача не зараховано, оскільки дана посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909. У свою чергу, необхідною умовою призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є наявність спеціального стажу роботи не менше 26 років 6 місяців та наявність професії в Переліку. Відсутність підтвердження цих обставин не зумовлює виникнення права на зарахування спеціального стажу та призначення пенсії за вислугу років. Вважає, що порушень чинного законодавства під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2020 р. позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої було додано усі документи, які підтверджують її право на пенсію за вислугу років.

Листом від 25.11.2020 р. відповідач повідомив, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю станом на 11.10.2017 р. необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців. За підрахунками відповідача її спеціальний стаж станом на 11.10.2017 р. складає 26 років 1 місяць 8 днів, при цьому до її спеціального стажу не було зараховано період роботи з 01.09.1990 р. по 31.08.1991 р. у дитячому садку № 24 на посаді помічника вихователя, оскільки така посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 (а.с.5,6).

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачці пенсію за вислугу років необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст. 51 Закону окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, встановлюються пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 52, пункту "е" ч. 1 ст. 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У редакції до внесення змін в абзац перший пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі Закону України від 24.12.2015 р. N 911-VIII він був викладений в редакції: "Право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.".

Рішенням Конституційного Суду України 4 червня 2019 року N 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII, та передбачено, що дані положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 04.09.2019 р. при вирішенні питання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи Пенсійного фонду України, зокрема і відповідач у справі, мають керуватися вказаною нормою в редакції до внесення змін Законом N 213-VIII та Законом N 911-VIII.

У даному випадку спеціальний стаж позивача на час звернення з заявою про призначення пенсії за вислугу років становить 26 років 1 місяць 8 днів, що не заперечується відповідачем. Вказаний стаж був набутий позивачем до 01 квітня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років її спеціальний стаж на роботах, що дає право на призначення пенсії, становить понад необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909, посада вихователя у дошкільних навчальних закладах всіх типів належить до посад у закладах і установах освіти, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження № 365 від 09.09.1991 р. позивач переведена на посаду вихователя ДНЗ № 24, на підставі наказу № 33-к від 22.01.2002 р. позивач призначена на посаду вихователя ДНЗ № 24 у зв`язку з переводом, на підставі наказу № 36-к від 31.10.2019 р. позивач звільнена з посади вихователя за угодою сторін (а.с.7-8).

Таким чином, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підтверджений відповідними записами у трудовій книжці, отже, факт зайнятості позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, є таким, що підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні їй даного виду пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачці в призначенні пенсії за вислугу років, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати звернення за її призначенням є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ідентифікаційний код 21108013) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за наявності спеціального стажу 26 років 1 місяць 8 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати звернення за її призначенням - 19.11.2020 р., провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах