Справа № 480/1857/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Справа №480/1857/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М.

за участю секретаря судового засідання - Івах Я.А.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Марченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Сумській області), Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу, в якому, згідно уточненим позовним вимогам просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» із змінами, внесеними наказом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 20.03.2020 №19-дс, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, поновити на посаді начальника управління супроводження судових справ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №9-0 від 22.12.2020, стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Сумській області суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.04.2020 по день винесення рішення по справі, стягнути з відповідача суму судового збору.

Позивачем викладено обґрунтування своєї позиції по справі згідно наданих пояснень (узагальнюючої позиції по справі) від 24.02.2020 (з урахуванням наданих позивачем позовної заяви від 31.03.2020, відповіді на відзив від 14.05.2020, заяви про збільшення позовних вимог від 17.04.2020, відповіді на відзив від 16.09.2020, заяви про збільшення підстав позову від 16.09.2020, заяви про збільшення підстав позову від 03.11.2020, відповіді на відзив від 18.11.2020, заяви про збільшення підстав позову від 18.11.2020, відповіді на відзив від 20.01.2021, заяви про уточнення позовних вимог від 20.01.2021) (а.с. 151-192т.7), в яких обґрунтовував та підтримував свої вимоги щодо визнати протиправним та скасування наказу Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» із змінами, внесеними наказом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 20.03.2020 №19-дс, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, поновлення на посаді начальника управління супроводження судових справ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, стягнення з Головного управління Державної податкової служби в Сумській області суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.04.2020 по день винесення рішення по справі, стягнути з відповідача суму судового збору. Також позивачем під час розгляду справи суду надано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту про виконання судового рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було винесено наказ від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» із змінами, внесеними наказом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 20.03.2020 №19-дс та наказ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », але відповідачем не враховано ту обставину, що спірні накази було підписано не уповноваженою особою, оскільки було підписано в.о. начальником ГУ ДПС в Сумській області, який перебував на посаді більше ніж 3 місяці, що є порушенням ч. 8 ст.31 Закону України «Про державну службу». При підписанні наказу дана посадова особа не являлася виконуючим обов`язки начальника, а лише заступником начальника Головного управління ДПС у Сумській області, оскільки 14.02.2020 повноваження на виконання обов`язків закінчилися. Про дані обставини позивач повідомляв заступника начальника Головного управління ДПС у Сумській області ОСОБА_2 , направлявся лист №395/18-28-08-03-16 від 21.02.2020 та лист від 09.04.2020, в якому позивач повідомляв вищезазначені обставини та відсутність повноважень у заступника начальника Головного управління ДПС у Сумській області ОСОБА_2 .

Наказ від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» із змінами, внесеними наказом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 20.03.2020 №19-дс, та наказ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » підписаний без обов`язкового погодження з Державною податковою службою України.

Зазначає, що у в оскаржуваному наказі № 16-дс від 17.03.2020 "Про порушення дисциплінарного провадження " не зазначено строк проведення дисциплінарного провадження, відсторонення від виконання посадових обов`язків начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС у Сумській області відбулося за відсутності підстав. Зазначив, що відсторонення від виконання посадових обов`язків відповідачем здійснено одночасно і по Закону України ''Про державну службу" і по Закону України ''Про запобігання корупції", по яким передбачено різні процедури, при цьому застосування процедури усунення управління правого забезпечення від візування даного наказу не передбаченої жодним нормативно-правовим актом. Відповідачем було порушено порядок доведення до відома позивача наказу ГУ ДПС у Сумській області №16-дс від 17.03.2020 "Про порушення дисциплінарного провадження" та змін до нього внесених наказом №19-дс від 20.03.2020, не зазначено в наказі про порушення дисциплінарного провадження дисциплінарного проступку, за яке проводиться дисциплінарне провадження.

Також позивач зазначає, що прийняття наказу Головного управління ДПС у Сумській області №224 від 06.02.2020 "Про проведення перевірки" відбулося з порушенням нормативно-правових актів, в т.ч. і Регламенту Головного управління ДПС у Сумській області затвердженого Наказом Головного управління ДПС у Сумській області № 534 від 28.11.2019, яким передбачено обов`язковість погодження проектів розпорядчих документів з управлінням правового забезпечення, відповідачем було залучено до членів робочої групи по проведенню перевірки не уповноважених осіб та осіб особисто зацікавлених в результатах перевірки. Наказ Головного управління ДПС у Сумській області № 224 від 06.02.2020 «Про проведення перевірки" було винесено на підставі Порядку № 107, дія якого не поширюється на дану перевірку, без зазначення обов`язкових реквізитів-способу організації та місця проведення перевірки. Таким чином призначення перевірки відбулося на підставі розпорядчого документа неналежної форми. Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області № 224 від 06.02.2020 "Про проведення перевірки" вбачається прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу. Проте, дана перевірка може призначатися лише одним розпорядчим документом-дорученням до доповідної записки. Тобто, єдиним розпорядчим документом на підставі якого може прийматися рішення про проведення перевірки є доручення до доповідної записки, а не наказ, а тому форма призначення перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Наказ Головного управління ДПС у Сумській області № 62-0 від 09.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " прийнятий під час відсутності позивача на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. До наказу Головного управління ДПС у Сумській області №62-о від 09.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " внесено неправдиві відомості щодо акта про ненадання пояснення перед накладенням дисциплінарного стягнення від 09.04.2020.

Дисциплінарне провадження проведено було за відсутності у Дисциплінарній комісії повноважень, які надаються суб`єктом призначення та прийняття подання та наказу про звільнення поза межами строків, порушено порядок доведення до відома наказів по даному дисциплінарному провадженню, не повідомлено позивача про наявність матеріалів дисциплінарної справи, як наслідок не ознайомлення позивача з матеріалами дисциплінарної справи. Відповідачем було не отримано від позивача пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, позивача не було запрошено на засідання Дисциплінарної комісії. Відповідачем було порушено порядок погодження оскаржуваних наказів та застосування процедури усунення управління правого забезпечення від візування даного наказу. Відповідачем було одночасно відкрито дисциплінарне провадження, службові перевірки та перевірки з окремих питань. Під час проведення дисциплінарного провадження не було складено порядку денного засідань дисциплінарної комісії, не складено протоколи засідань дисциплінарної комісії, відсутня сформована дисциплінарна справа. У відповідача було відсутнє належним чином складене подання дисциплінарної комісії, а тому відсутні підстави для прийняття наказу №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Відповідачем зроблені необгрунтовані та без підставні висновки щодо одноосібного та безпідставного прийняття рішення про ведення від імені Головного управління ДПС у Сумській області позовної роботи по стягненню податкового боргу без створення відповідної комісії та без проведення її засідань, а також відсутність перекладання обов`язку звертатись зі службовими листами про сплату судового збору на управління по роботі з податковим боргом.

В наказі №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » не зазначено конкретних фактів порушень, відсутність негативних наслідків дій позивача. Відповідачем під час винесення спірних наказів не було враховано, що звільнення із займаної посади та відсторонення від займаної посади з ініціативи роботодавця відбулося в умовах введення в дію Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Стосовно поновлення позивача на посаді, зазначає, що у зв`язку із тим, що відповідачем було проведено реорганізацію, але в новоутвореному управлінні, яке є правонаступником ГУ ДПС в Сумській області, посада позивача з якої його було звільнено є ідентичною за функціональними обов`язками, тому позивач підлягає поновленню саме в новоутвореній ГУ ДПС в Сумській області на посаді начальника управління супроводження судових справ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області. Вимоги щодо поновлення на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області заявлені у зв`язку із тим, що саме із цієї посади було звільнено позивача. В судовому засіданні позивач звертав увагу суду на те, що обставини, зазначені позивачем в обґрунтування позовних вимог узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, яку просив суд врахувати під час розгляду справи. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначив, що покази свідка, яка була допитана судом не можуть бути враховані судом, оскільки дана особа є службовою особою, свідчення надавала із наданих представником ГУ ДПС в Сумській області документів, а тому із урахуванням практики Верховного Суду не можуть бути свідком, покази даної особи є упередженими по відношенню до позивача, не можуть надати об`єктивні свідчення.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної податкової служби в Сумській області №9-0 від 22.12.2020 позивач зазначив, що не бажає підтримувати на даний заявлені позовні вимоги в цій частині та не бажає їх обґрунтовувати.

Відповідачем надано відзив на позов, а також додаткові письмові пояснення своєї позиції по справі із урахуванням всіх заяв позивача по суті спору, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що в.о. керівника ГУ ДПС в Сумській області було призначено дисциплінарне провадження відносно дії позивача на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, у зв`язку із чим було відсторонено від виконання службових обов`язків, а також без збереження заробітної плати. За результатами дисциплінарного провадження встановлено одноосібне та безпідставне прийняття позивачем рішення про ведення від імені Головного управління ДПС у Сумській області позовної роботи по стягненню податкового боргу без створення відповідної комісії та без проведення її засідань, а також встановлено перекладання позивачем обов`язку звертатись зі службовими листами про сплату судового збору на управління по роботі з податковим боргом. Про проведення дисциплінарного провадження позивач повідомлявся, позивачу було повідомлено про дати проведення засідання дисциплінарної комісії, було запропоновано надати письмові пояснення, але від надання пояснень позивач відмовився про що складено відповідні акти.

Представник відповідача посилання позивача на те, що його було усунено від візування наказів, пов`язаних із проведенням дисциплінарного провадження, є безпідставним, оскільки такі дії відбувалися в результаті усунення позивача від наявного конфлікту інтересів, з тих підстав, що позивач не мав права відносно себе погоджувати будь-які документи. Стосовно посилання на упередженість членів комісії, зазначає, що такі твердження є припущеннями позивача та не ґрунтуються на будь-яких доказах, дані особи виконували свої обов`язки. Зазначає, що дисциплінарна справа була сформована, позивач із заявами про надання йому можливості з нею ознайомитися не звертався, прав позивача не було порушено.

Крім того, позивач в день звільнення знаходився на робочому місці, не перебував на лікарняному. Позивачу було оголошено наказ про звільнення, але від його отримання позивач відмовився, про що складено відповідний акт. Зазначає, що підстав для поновлення на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області відсутні. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник другого відповідача в судове засідання не з`явився, справу просить розглядати без участі представника. У письмовому відзиві на позов зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Враховуючи те, що позивач не був призначений та не був переведений в установленому порядку до новоутвореної установи, в якій відбулася реорганізація, відсутні підстави для поновлення на посаді начальника управління супроводження судових справ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Ухвалою суду від 24.03.2020 по даній справі адміністративний позов було залишено без руху, ухвалою суду від 03.04.2020 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 2 наказу Головного управління ДПС у Сумській області №16-дс від 17.03.2020 "Про порушення дисциплінарного провадження" повернуто заявнику без розгляду. Після усунення недоліків ухвалою суду від 03.04.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 10.04.2020 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю. Ухвалою суду від 15.05.2020 судом було визнано необґрунтованою заяву Головного управління ДПС у Сумській області про відвід судді Сумського окружного адміністративного суду Соп`яненко О.В. в задоволенні заяви відмовлено. Ухвалою суду від 15.05.2020 було задоволено заяву судді Соп`яненко О.В. про самовідвід, відведено суддю Соп`яненко О.В. від участі у розгляді справи № 480/1857/20, передано матеріали справи для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвалою суду від 18.05.2020 справу прийнято до провадження в новому складі суду, розгляд справи визначено продовжувати в порядку загального позовного провадження. Під час підготовчих засідань, із врахуванням змін в КАС України у зв`язку із обставинами, пов`язаними із введенням Кабінетом Міністрів України на території України карантинних обмежень щодо строків надання заяв по суті спору та доказів сторін в обґрунтування їх позиції по справі, судом оголошувалися перерви. Ухвалою суду від 31.08.2020 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом встановлення заборони Головному управлінню ДПС у Сумській області вчиняти дії по призначенню (переведенню) посадових осіб на посаду начальника управління правової роботи Головного управління ДПС у Сумській області та зупинення дії п. 7 наказу Головного управління ДПС у Сумській області № 871 "Про введення в дію Організаційної структури Головного управління ДПС у Сумській області на 2020 рік" відмовлено. Ухвалою від 03.09.2020 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів, повторно витребувано документи у відповідача. Під час підготовчих засідань позивачем неодноразово подавалися заяви щодо збільшення підстав позовних вимог, збільшенням позовних вимог, у зв`язку із чим за клопотанням відповідача надавалися строки для надання обґрунтувань своєї позиції по справі, у зв`язку із неявкою учасників справи розгляд справи було відкладено. Ухвалою суду від 20.01.2021 в задоволенні клопотання позивача про заміну сторони правонаступником було відмовлено. Ухвалою суду від 26.01.2021 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Сумській області (і.к.43995469). Ухвалою суду від 10.02.2021 закрито підготовче засідання справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.02.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу ГУ ДПС у Сумській області №9-0 від 22.12.2020 відмовлено. У зв`язку із неявкою позивача в судові засідання розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши оригінал дисциплінарної справи в судовому засіданні, суд виходить із наступного.

Матеріалами справи, в т.ч. і матеріалами дисциплінарної справи, наданої відповідачем до матеріалів даної справи та оглянутим оригіналом в судовому засіданні судом, підтверджується наступні обставини.

Позивача наказом від 20.08.2019 №5-о «Про призначення» було призначено на посаду начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області з 21.08.2019 у порядку переведення з ГУ ДФС в Сумській області.

На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 06.02.2020 №224 «Про проведення перевірки» робочою групою проведено перевірку з окремих питань, а саме законності складення проектів протоколів доцільності звернення до суду з адміністративними позовами за 2019 р., поданих 28.01.2020 управлінням правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області до сектору з питань запобігання та виявлення корупції на візування, про що складено акт від 05.03.2020 №75/18-28-14-13.

За результатами висновків акту перевірки від 05.03.2020 завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції було подано до в.о. керівника начальника ГУ ДПС в Сумській області в Сумській області доповідну записку від 05.03.2020 №76/18-28-14-09 про порушення дисциплінарного провадження відносно начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області ОСОБА_1 за перевищення ним службових повноважень.

В.о. начальника ГУ ДПС в Сумській області підписано доручення від 05.03.2020 №14/18-28-01-01-17/Д відповідно до якого на підставі доповідної записки від 05.03.2020 №7618-28-14-09 було вирішено порушити дисциплінарне провадження відносно позивача та передати матеріали перевірки до Дисциплінарної комісії ГУ ДПС в Сумській області для провадження встановлених перевіркою порушень та здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Наказом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» (далі - наказ від 17.03.2020 №16-дс) було порушено з 17.03.2020 дисциплінарне провадження відносно позивача на підставі доручення в.о. начальника Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 05.03.2020 №14/18-28-01-01-17/Д до доповідної записки завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Дмітрієвої М. від 05.03.2020 №76/18-28-14-09, на час здійснення дисциплінарного провадження було відсторонено позивача від виконання посадових обов`язків начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області (п.2 наказу), з метою запобігання вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів усунено від візування даного наказу начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області ОСОБА_1 або особу, яка виконує обов`язки начальника управління правового забезпечення (п.3 наказу).

Наказом від 20.03.2020 №19-дс було внесено зміни до наказу Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження», п. 2 якого викладено в наступній редакції, а саме «на час здійснення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області ОСОБА_3 без збереження заробітної плати».

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про державну службу» визначено коло суб`єктів, уповноважених порушувати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення. Так, дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження) суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про державну службу» державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження; впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи; перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку. Тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження. У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку. Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження. Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що спірні накази прийняті повноваженою особою, а саме в.о. керівника ГУ ДПС в Сумській області, який мав право приймати рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження відносно дослідження питання щодо перевищення службових повноважень позивача його посадових обов`язків.

Стосовно посилання позивача на підписання наказів не уповноваженою особою, суд зазначає, що такі твердження не можуть бути визнані судом обґрунтованими та такими, що є підставою для скасування спірних наказів, враховуючи наступне. В даному випадку, спірні накази ГУ ДПС у Сумській області підписано виконуючим обов`язки начальника Головного управління ДПС у Сумській області Ю.В. Мельником, який працював на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Сумській області. Матеріалами справи підтверджується, що наказом Державної податкової служби України від 13 листопада 2019 року №293-0 «Про покладання виконання обов`язків на Мельника Ю.В.» у зв`язку із службовою необхідністю Голова ДПС України поклав на ОСОБА_2 - заступника начальника Головного управління ДПС у Сумській області виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Сумській області з 13 листопада 2019 року, з правом підпису фінансових документів. Цим же наказом від 13.11.2019 №293-0 визначено вважати таким, що втратив чинність пункт 1 наказу ДПС від 30.07.2019 №70-0 «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_4 » з 13 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.5 ст. 9 Закону України «Про державну службу» наказ (розпорядження), доручення може бути скасовано керівником, який його видав, а також керівником вищого рівня або органом вищого рівня. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно змісту наказу від 13.11.2019 №2930 строк дії не встановлено, на час винесення спірного наказу такий наказ не було скасовано Головою ДПС України, чи було покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДПС в Сумській області на іншу особу, а тому безпосереднім керівником позивача на час виникнення спірних правовідносин був саме Ю.В.Мельник, який мав право ініціювати проведення дисциплінарних проваджень та вирішувати питання притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб. Таким чином, посилання позивача, що у Ю.В. Мельника , відсутні були повноваження на час виникнення спірних правовідносин виконувати обов`язки начальника ГУ ДПС у Сумській області, і дана особа не була для позивача суб`єктом призначення, накази підписано не уповноваженою особою визнаються судом необґрунтованим.

Враховуючи зазначене, спірні накази прийняті відповідачем у межах повноважень, наданих Законом України «Про державну службу», підстав для їх скасування відсутні у суду.

Посилання позивача відносно того, що наказ від 06.02.2020 №224 «Про проведення перевірки», на підставі якого було робочою групою проведено перевірку та в подальшому було вирішено прийняти наказ ГУ ДПС в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» (із змінами), є незаконним та безпідставним, робоча група сформована із порушенням та є упередженою до відповідача, судом до уваги не приймається, оскільки зазначений наказ №224 від 06.02.2020 не був підставою для винесення спірного наказу від 17.03.2020 №16-дс (зі змінами), такий наказ не є предметом розгляду справи, позивачем не оспорюється. Як зазначено в наказі від 17.03.2020 №16-дс підставою для прийняття такого наказу зазначено доручення в.о. начальника ГУ ДПС у Сумській області від 05.03.2020 №14/18-28-01-01-17/Д.

Посилання на те, що в наказі про порушення дисциплінарного провадження не зазначено строк проведення дисциплінарного провадження, суд зазначає, що початок строку проведення дисциплінарного провадження керівником було визначено, а саме з 17.03.2020, про що зазначено в самому наказі від 17.03.2020 №16-дс, а граничні строки проведення встановлені Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердж. Постановою КМУ від 04.12.2019 №1039. Таким чином зазначені обставини не є підставою для скасування такого наказу.

Посилання позивача на те, що наказ від 17.03.2020 №16-дс не погоджено із Департаментом правової роботи ДПС України, суд зазначає, що такі твердження є безпідставними, оскільки не передбачено погодження таких наказів із Департаментом правової роботи ДПС України, даний наказ не є застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення.

Також не є підставою для скасування посилання позивача на те, що відповідачем було одночасно відкрито дисциплінарне провадження, службова перевірка та перевірка з окремих питань, враховуючи те, що порушення дисциплінарних проваджень здійснюється з метою встановлення чи спростування факту порушень, вчинених державними службовцями, а також визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, і є правом керівника.

Посилання позивача на те, що наказом ГУ ДПС в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» (із змінами) відсторонення від виконання посадових обов`язків відповідачем здійснено одночасно і по Закону України ''Про державну службу" і по Закону України ''Про запобігання корупції", суд зазначає, що такі обставини не є підставою для скасування такого наказу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відсторонення від посадових обов`язків позивача здійснено у відповідності до Закону України «Про державну службу», а відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» позивача було відсторонено від візування наказів, прийнятих відносно самого позивача, в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, враховуючи зазначене, підстави для скасування наказу ГУ ДПС в Сумській області від 17.03.2020 №16-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» (із змінами, внесеними наказом №19-дс від 20.03.2020) відсутні.

Стосовно позовних вимог щодо скасування наказу №62-о від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » ( далі - наказ від 09.04.2020 №62-о), суд зазначає наступне.

Під час проведення дисциплінарного провадження комісією було складено протокол засідання №10 від 17.03.2020 із визначенням порядку денного, а саме про початок дисциплінарного провадження та визначено доповідача.

Також 06.04.2020 було проведено засідання Дисциплінарної комісії, про що складено протокол засідання №14 від 06.04.2020 із наступним порядком денним, а саме розгляд дисциплінарної справи №7 та прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Таким чином твердження позивача про те, що не було Дисциплінарною комісією визначено порядок денний, спростовуються матеріалами справи, в т.ч. оригіналом дисциплінарної справи, оглянутої судом в судовому засіданні.

За результатом проведення 06.04.2020 було проведено засідання Дисциплінарної комісії було ухвалено скласти акт про відмову від надання пояснень, рекомендували застосувати винятковий захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, скласти подання Дисциплінарної комісії, а у випадку прийняття рішення про звільнення погодити звільнення із Департаментом правового забезпечення ДПС України.

07.04.2020 було складено Дисциплінарною комісією подання №136/18-28-14-09, на підставі якого наказом №62-о від 09.04.2020 ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади.

Як зазначено в наказі №62-о від 09.04.2020 підставою для звільнення позивача із займаної посади зазначено порушення позивачем п.п. 2.5.1.1, 2.5.1.2, 2.5.1.3, 2.5.1.7 пункту 2.5 розділу 2 Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах, затвердженого наказом ДПС України від 17.10.2019 №124, процедури 1.110.1 функції 1.110 Положення про управління правового забезпечення ГУ ДПС, затвердженого наказом ГУ ДПС від 20.12.2019 №718, ч. 2 ст.1, п.п. 6.7 ч. 1 ст. 8 Закону, а саме у діях начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області ОСОБА_1 встановлений дисциплінарний проступок, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону - перевищення службових повноважень, яке не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, а саме одноосібне та безпідставне прийняття рішення про ведення від імені Головного управління ДПС у Сумській області позовної роботи по стягненню податкового боргу без створення відповідної комісії та без проведення її засідань, а також перевищення повноважень, що полягає у перекладанні обов`язку управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області звертатись під час ведення позовної роботи по стягненню податкового боргу до підрозділу фінансово-бухгалтерського забезпечення із службовими листами про сплату судового збору на управління по роботі з податковим боргом, при тому, що питання щодо звернення до суду та сплати судового збору вирішується виключно Комісією, і тільки після того, як юридичний підрозділ опрацює та визнає такі матеріали достатніми для звернення до суду.

Враховуючи зазначене, на підставі подання Дисциплінарної комісії ГУ ДПС в Сумській області від 07.04.2020 №136/18-28-14-09, акту про ненадання пояснень від 09.04.2020 №203/18-28-01-32, наказом №62-о від 09.04.2020 було припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області ОСОБА_1 09.04.2020 згідно п. 7 ч. 2 ст. 65, п. 4 ч.1, ч. 5 ст. 66, п.4 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою та шостою статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу». Пунктом 1 ст.1 цього Закону визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 2 - 3 ст.5 Закону України «Про державну службу» передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна служба припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення у разі вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Слід зазначити, що в спірному наказі від 09.04.2020 наказі №62-о від 09.04.2020 відповідачем зазначено, що за результатами дисциплінарного провадження встановлено, що позивач перевищив свої службові обов`язки у зв`язку із порушенням п.п. 2.5.1.1, 2.5.1.2, 2.5.1.3, 2.5.1.7 пункту 2.5 розділу 2 Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах, затвердженого наказом ДПС України від 17.10.2019 №124 ( далі - Порядок №124).

Як зазначено в Порядку №124 розділ 2.5 визначає порядок визначення недоцільності оскарження судових рішень.

Так, пунктом 2.5 розділу 2 Порядку №124 передбачено, що усі судові рішення, винесені не на користь територіальних органів ДПС, підлягають розгляду на предмет наявності підстав для оскарження, з метою визначення доцільності оскарження рішень судів, винесених не на користь територіальних органів ДПС створюються відповідні Комісії (п.п.2.5.1.1). Також визначено склад такої Комісії, яку очолює керівник чи заступник керівника територіального органу ДПС, в склад входять представники підрозділу правового забезпечення, бухгалтерської служби, підрозділу запобігання та виявлення корупції, підрозділу, що здійснював перевірку платника податків (п.п.2.5.1.2). Визначено повноваження Комісії, яка крім визначення питання доцільності оскарження судових рішень, винесених не на користь територіальних органів ДПС, належить прийняття рішень про сплату судового збору, звернення до суду у передбачених цим Порядок випадках, визначення напрямів використання (сплати) судового збору в межах наявних бюджетних асигнувань відповідного територіального органу ДПС (у разі його недостатності) (п.п. 2.5.1.3).

Підпунктом 2.5.1.7 пункту 2.5 розділу 2 Порядку №124 передбачено, що звернення до суду або подання апеляційної (касаційної скарги) здійснюється з обов`язковою сплатою судового збору на підставі службового листа підрозділу правового забезпечення органу ДПС. У виняткових випадках у разі відсутності наявних відкритих бюджетних асигнувань для його сплати або із інших причин звернення до суду може здійснюватися без сплати судового збору. У такому випадку бухгалтерська служба органу ДПС повинен на вжити заходів щодо сплати судового збору в межах визначених судом строків.

Матеріалами дисциплінарної справи підтверджується, що під час дисциплінарного провадження встановлено, що Управлінням правового забезпечення 28.01.2020 (з запізненням більше ніж на місяць) до сектору з питань запобігання та виявлення корупції подано на візування 57 проектів протоколів доцільності звернення до суду з позовами про стягнення податкового боргу, які створювалися на підставі розпорядження ГУ ДПС у Сумській області від 30.10.2019 №48-р «Про створення робочої групи». При цьому протоколи складені без дат та номерів по 55 платникам податків, які зазначені в поданні Дисциплінарної комісії від 07.04.2020, але позови про стягнення податкового боргу за такими платниками податків подані до суду в грудні 2019 року.

Як встановлено Дисциплінарною комісією та зазначено в наказі №62-о від 09.04.2020 позивач одноосібно прийняв рішення щодо доцільності подання позовів про стягнення податкового боргу та сплати судового збору, але такі обставини, які визначені як підстава звільнення, не підтверджуються матеріалами справи.

Докази того, що саме позивачем було прийнято рішення щодо доцільності подання позовів про стягнення податкового боргу та сплати судового збору, матеріали дисциплінарної справи не містять.

Слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджується, що позивачем було складено та направлено до суду за власною ініціативою позовні заяви по зазначеним в поданні Дисциплінарної комісії від 07.04.2020 платникам податків.

Так, як зазначив в судовому засіданні позивач, ним одноособово не було підписано жодної позовної заяви від імені ГУ ДПС в Сумській області, до суду позивач не звертався, всі позовні заяви підписані представниками управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області за довіреністю або в.о. керівника ГУ ДПС в Сумській області.

Так, в матеріалах справи наявні протоколи доцільності звернення до суду з адміністративним позовом без дати їх складання, зазначено рік складання 2019р, відсутні підписи головуючого Комісії, зазначені протоколи були досліджені Дисциплінарною комісією.

При цьому суд зазначає, що доказів того, що такі документи взагалі складені у відповідності до Порядку №124 і мають відношення до діяльності Комісії, яка має право приймати рішення про сплату судового збору, звернення до суду та напрямів використання (сплати) судового збору в ГУ ДПС в Сумській області матеріали справи не містять.

Судом враховується те, що як зазначає в письмових поясненнях представник відповідача, Комісії, яка б відповідно до абз. 2.3.4 п.п. 2.5.1.3 Порядку № 124, приймала рішення про сплату судового збору, звернення до суду та напрямів використання (сплати) судового збору в ГУ ДПС в Сумській області створено не було.

Доказів того, що створено відповідну Комісію, яка приймала рішення про сплату судового збору, звернення до суду та напрямів використання (сплати) судового збору в ГУ ДПС в Сумській області, визначено порядок роботи такої Комісії матеріали справи не містять, не заперечується відповідачем.

Матеріалами справи підтверджується, що ГУ ДПС в Сумській області на виконання Порядку №124 було винесено лише розпорядження в.о. начальника ГУ ДПС в Сумській області від 30.10.2019 №48-р, яким лише створено робочу групу з відпрацювання питань доцільності/недоцільності оскарження рішень судів, прийнятих на користь платників податків, у справах супроводження яких покладено на управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області.

Таким чином за відсутності утворення Комісії та визначення порядку роботи такої Комісії, докази того, що саме на позивача було покладено обов`язок створення такої Комісії та покладено обов`язок проводити її засідання, матеріали справи не містіть. Як зазначає саме представник відповідача у письмових поясненнях згідно ч. 11 Положення про ГУ ДПС в Сумській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.07.2019 №12 саме до повноважень начальника ГУ ДПС належить створення комісій, робочих груп та експертних груп.

Судо визнається безпідставним посилання відповідача на те, що створення Комісії в ГУ ДПС по розгляду звернення з позовами до суду належать до компетенції начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області не підтверджується матеріалами справи.

Обов`язок щодо створення такої Комісії та забезпечення дотримання вимог Порядку №124, обов`язок у місячний термін привести власні акти у відповідність до вимог Порядку №124 покладено Головою ДПС України на начальників головних управлінь в областях, про що зазначено в п. 2 наказу від 17.10.2019 №124, а не на управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області.

Твердження відповідача про те, що комісії та робочі групи створюються на підставі розпорядчих документів, а керівник ГУ ДПС не створює розпорядчі документи, а лише підписує їх, не може бути визнано правомірною підставою для винесення наказу №62-о від 09.04.2020, оскільки зазначені обставини щодо встановлення факту бездіяльності позивача, як начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області, з цих питань взагалі не було предметом дисциплінарного провадження. Відповідач не може посилатися та обставини, які не були підставою для звільнення позивача із займаної посади.

Так, посилання на те, що підготовка відповідного розпорядчого документу ОСОБА_1 на підпис керівнику Управління щодо створення комісії належала до виключної компетенції позивача, суд зазначає, що позивача було звільнено за іншої підстави.

Порушення, які визначалися як підстава звільнення є одноосібне та безпідставне прийняття рішення ОСОБА_1 про ведення від імені ГУ ДПС в Сумській області позовної роботи по стягненню податкового боргу без створення такої Комісії та без проведення засідань Комісії, при цьому саме Комісія взагалі не створювалася в ГУ ДПС у Сумській області з цих питань.

Таким чином зазначені обставини не можуть бути визнані правомірною підставою для звільнення позивача із займаної посади, і не свідчать про те, що саме позивач перевищив свої посадові обов`язки як начальник управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області ОСОБА_1 .

Стосовно зазначення в спірному наказі щодо перевищення службових повноважень, що полягає в перекладанні управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області звертатись під час ведення позовної роботи по стягненню податкового боргу до підрозділу фінансово-бухгалтерського забезпечення із службовими листами про сплату судового збору на управління по роботі з податковим боргом, при тому, що питання щодо звернення до суду та сплати судового збору вирішується виключно Комісією, і тільки після того, як юридичний підрозділ опрацює та визнає такі матеріали достатніми для звернення до суду, чим порушено п. 2.5.1.7 Порядку №124, суд зазначає наступне.

Як зазначено в п. 2.5.1.7 Порядку №124 звернення до суду здійснюється з обов`язковою сплатою судового збору на підставі службового листа підрозділу правового забезпечення органу ДПС. Разом із тим, зазначеною нормою не визначено, що такий службовий лист направляється виключно до бухгалтерської служби ГУ ДПС в Сумській області.

Даною нормою визначено, що сплата судового збору відбувається на підставі службового листа підрозділу правого забезпечення органу ДПС.

Таким чином наявність службових листів управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області із визначенням суми сплати судового збору, яка направляється до виконання до відділу по роботі із податковим боргом, не може бути визнано як перекладання обов`язку на таке управління, враховуючи те, що доказів того, що управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області поклало обов`язок складання таких супровідних листів на відділ по роботі із податковим боргом матеріали справи не містять. Подальше листування відділу по роботі із податковим боргом із бухгалтерською службою щодо сплати судового збору не може бути визнано як перекладання обов`язку створення службового листа замість підрозділу правового забезпечення органу ДПС, яким визначається розмір перерахування такого судового збору.

Стосовно посилання в спірному наказі від 09.04.2020 № 62-о, як підставу звільнення позивача, порушенням вимог процедури 1.110.1 функції 1.110 Положення про управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області , затвердж. Наказом від 20.12.2019 №719, суд зазначає, що даною нормою передбачено, що управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області організовує та веде позовну роботу, спрямовану на забезпечення надходження податків, зборів та інших платежів до бюджету та державних цільових фондів. В даному випадку, порушення, які ставляться в провину позивачу стосуються інших обставин.

Також при розгляді справи відповідачем не доведено, що позивача було належним чином повідомлено про засідання дисциплінарної комісії, встановлено позивачу строку надання письмових пояснень стосовно обставин, які повинен надати позивач.

Як зазначав позивач, листи про запрошення на засідання комісії та надання пояснень своєї позиції він отримав лише 10.04.2020 через поштове відділення, тобто після його звільнення 09.04.2020. Крім того, позивач зазначив, що він був відсторонений від роботи, через систему АІС «Управління документами» листів не отримував. Крім того, звертав увагу суду, що ним було 09.04.2020 отримано лист про надання письмових пояснень 09.04.2020 до 18-00. До матеріалів справи позивачем надана копія такого листа за підписом керівника в.о. начальника ГУ ДПС в Сумській області №3/18-28-00 від 09.04.2020, а також лист датований 09.04.2020 №4/18-28-00 про те, що лист №3/18-28-00 від 09.04.2020 анульовано.

Судом було витребувано у відповідача копії таких листів, або будь-яких інших документів, створених під зазначеними номерами №3/18-28-00 від 09.04.2020 , та №4/18-28-00 від 09.04.2020 відповідачем не надано. Доказів того, що ГУ ДПС в Сумській області взагалі не формувалися такі документи за зазначеними номерами, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що було складено акти про відмову позивача у наданні письмових пояснень, не є доказом підтвердження та встановлення факту та часу коли позивачу було запропоновано надати письмові пояснення, і в такий строк позивач відмовився надавати такі пояснення. Зазначені документи не підтверджують, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання Дисциплінарної комісії.

Суд зазначає, що під час дисциплінарного провадження ГУ ДПС в Сумській області пропонувало позивачу листом від 30.03.2020 №124/18-28-14-09 надати письмові пояснення в строк до 18-00 02.04.2020, але доказів того, що такий документ в установленому порядку було доведено до позивача, вручено позивачу матеріали справи не містять. Позивач зазначив, що такий лист він отримав через поштове відділення 10.04.2020, про що надав до матеріалів справи копії конверту.

Також після звільнення з посади, як зазначив позивач, він 10.04.2020 отримав від ГУ ДПС в Сумській області лист від 31.03.2020 №125/18-28-14-13 про запрошення на засідання дисциплінарної комісії 06.04.2020, можливістю ознайомлення із дисциплінарним провадженням, про що надано до матеріалів справи копію конверту.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 було надіслано всі документи через систему АІС «Управління документами», суд зазначає, що в даному випадку, факт складення та направлення через зазначену систему, не може бути доказом належного повідомлення позивача про дату чи та проведення засідання дисциплінарною комісією, про те, що у позивача витребовувалися письмові пояснення по суті дисциплінарного провадження. Докази того, що дисциплінарною комісією було встановлено факт повідомлення позивача про засідання комісії чи витребовування письмових пояснень у позивача матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що позивач мав можливість прочитати такі листи на своєму службовому комп`ютері в системі АІС «Управління документами», є лише припущеннями відповідача, не підтверджені відповідними доказами. Крім того, на час проведення дисциплінарного провадження позивач взагалі був відсторонений від виконання посадових обов`язків.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1 розділу 6 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС в Сумській області, затвердженого загальними зборами державних службовців ГУ ДПС у Сумській області 06.12.2019 нормативно-правові акти, накази, доручення, розпорядження зі службових питань доводяться до відома державних службовців шляхом ознайомлення у паперовій або електронній формі з підтвердженнями такого ознайомленням. Підтвердженням може слугувати підпис державного службовця (в т.ч. відповідального виконавця) на документі, у журналі реєстрації документів або відповідний електронний цифровий підпис, який підтверджує ознайомлення з певним службовим документом в електронній формі.

Матеріали справи містять докази того, що лише в день звільнення 09.04.2020 ГУ ДПС в Сумській області складено акт від 09.09.2020 №203/18-28-1101-32 про те, що в.о. керівника ГУ ДПС в Сумській області було запропоновано близько 11-30 надати пояснення з приводу порушень, встановлених дисциплінарною комісією, але ОСОБА_1 пояснення надавати відмовився. Разом із тим, встановити час до якого позивач мав реалізувати своє право на надання письмових пояснень в акті не відображено.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

В даному випадку, відповідачем не доведено до яких тяжких наслідків призвели дії позивача, що були підставою для звільнення позивача із займаної посади. Так, як зазначив позивач, всі адміністративні позови були подані до суду, відкриті були провадження, прийняті рішення судів на користь податкового боргу та стягнуто податковий борг з платників податків до бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить також із тих обставин, що відповідачем не було дотримано процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а проведена перевірка відбувалася без дослідження всіх обставин, що стосуються спірних правовідносин. Зокрема, відповідачем не дотримано в повному обсязі процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління, оскільки передбачено, що необхідною умовою є погодження такого рішення з Департаментом правового забезпечення ДПС України, як передбачено нормами п. 4.2 Положення про управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області, затвердженого наказом ГУ ДПС у Сумській області від 20.12.2019 №718. Зазначеною нормою, крім іншого, передбачено, що притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління здійснюється за погодженням з Департаментом правового забезпечення ДПС України.

У зв`язку із чим у суду відсутні підстави для визнання виконаним обов`язку відповідача щодо погодження рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, як то передбачено п. 4.2 Положення про управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області, затвердженого наказом ГУ ДПС у Сумській області від 20.12.2019 №718.

Таким чином ГУ ДПС В Сумській області не дотрималося процедури притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Про дану обставину було відомо і членам дисциплінарної комісії, яка рекомендувала рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності погодити з Департаментом правового забезпечення ДПС України, про що зазначено в п. 4 резолютивної частини протоколу №14 від 06.04.2020.

Крім того, про обов`язок погодити із Департаментом правового забезпечення ДПС України рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності свідчить і лист від 08.04.2020 №1500/8/18-28-14-10, який відповідачем було оформлено до Управління правового забезпечення ДПС України із направленням матеріалів подання від 07.04.2020 №136/18-28-14-09 для розгляду питання щодо погодження застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, але доказів того, що на день винесення спірного наказу отримано відповідне погодження, як передбачено п. 4.2 Положення про управління правового забезпечення, матеріали справи не містять, відповідачем надано не було, погодження на звільнення позивача відсутнє.

Посилання представника відповідача на те, що процедурні питання не є підставою для скасування спірного наказу, не можуть бути визнані судом правомірними та обґрунтованими, оскільки суперечать порядку притягнення до відповідальності позивача, як начальника Управління правового забезпечення, згідно затвердженого Положення про управління правового забезпечення, дотримання якого є обов`язком для відповідача.

Стосовно посилання відповідача на право керівника у відповідності до ст. 68 Закону України «Про державну службу», порушувати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення, і в даному випадку, відповідач мав право дисциплінарне стягнення накладати (застосовувати) у вигляді звільнення, без урахуванням пропозиції Комісії, суд зазначає, що такі права керівнику ГУ ДПС України надані відповідно до Закону. При цьому відповідачем в будь-якому випадку, повинно бути дотримано відповідну процедуру, а притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відбуватися у відповідно до чинного законодавства.

Таким чином з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про застосування до позивача застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не може бути визнано судом, як рішення суб`єкта владних повноважень, що прийнято у відповідності до вимог ст. 2 КАС України, зокрема, прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахування права особи на участь у прийнятті рішення, а тому позовні вимоги в частині скасування наказу №62-о від 09.04.2020 вважається судом правомірними, такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно підстав для поновлення позивача на посаді у зв`язку із тим, що позивачу 09.04.2020 було видано листок непрацездатності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно акту ГУ ДПС у Сумській області від 09.04.2020 №205/18-28-11-01-32 позивачу о 15-20 було оголошено наказ від 09.04.2020 №62-0 «Про звільнення ОСОБА_1 », від отримання якого позивач відмовився, при цьому позивачем було зроблено фотокопію такого наказу. Також зазначеним актом зафіксовано, що позивач відмовився отримати лист про проведення передачі справ і майна при звільненні, відмовився розписатися в особовій справі, відмовився передати трудову книжку до відділу кадрового забезпечення та розвитку персоналу, позивачем було передано оригінал лікарняного листа від 25.02.2020 серія АК 803682.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини, зазначені у відповідних актах, які вона підписувала.

Відповідно до акту ГУ ДПС у Сумській області від 09.04.2020 №206/18-28-11-01-32 встановлено відсутність на робочому місці позивача з 15-47 по 18-00.

Матеріалами справи підтверджується, що після отримання 21.04.2020 від позивача листка непрацездатності серії АДЧ №131370 від 09.04.2020, що підтверджується листом позивача від 21.04.21020 і який було отримано працівником відділу кадрової роботи В.Резнік, відповідачем було зроблено запит від 14.05.2020 №1499/013 до Сумського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області щодо обґрунтованості підстав видачі такого листка непрацездатності. Згідно листа від 20.05.2020 №011-08/82 ГУ ДПС у Сумській області повідомлено, що в ході перевірки встановити обґрунтованість видачі листка непрацездатності виявилося неможливим, зазначено, що в журналі амбулаторного прийому пацієнтів наявний запис про звернення ОСОБА_1 під №1080/6 09.04.2020 в 15-30 за медичною допомогою до травмпункту, позивач звернувся самостійно, без направлення від сімейного лікаря, виявлено порушення ведення журналу реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру.

При розгляді справи відповідачем не надано доказів того, що такий листом непрацездатності було видано незаконно позивачу, або дані зазначені в нього не відповідають дійсності, є підробленим.

Разом із тим, згідно змісту акту від 09.04.2020 підтверджується та обставина, що позивачу було оголошено о 15-20 зміст наказу про його звільнення, а в подальшому вже після оголошення такого наказу позивач о 15-30 звернувся до лікаря та йому було видано листок непрацездатності, про наявність відкритого листка непрацездатності 09.04.2020 позивачем не було повідомлено безпосереднього керівника, чи будь-яку уповноважену особу Управління, такі докази позивачем не надані, суд зазначає, що такі обставини не є безумовною підставою в даному випадку щодо поновлення позивача на займаній посаді з цієї підстави.

В разі порушення прав позивача, а саме звільнення його у період тимчасової непрацездатності, за наявності встановленого перевищення позивачем службових повноважень, повинно бути усунено виключно шляхом зміни дати звільнення, тобто визначення дати припинення трудових відносин у перший день після закінчення періоду непрацездатності. Зазначені висновки узгоджується та відповідають позиції висловленій в постанові Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.07.2020 справа № 305/1229/18 провадження № 61-20048св19, ухвалі Великої Палати Верховного Суду 14 травня 2020 року у справі № 481/1043/17 (провадження № 14-74цс20), постанові Верховного суду від 13.01.2020 по справі № 823/411/17.

Враховуючи, що позивача необґрунтовано звільнено із посади за порушення, які не підтверджені належними та допустимими доказами, наявні підстави для його поновлення на посаді з інших підстав, про що зазначено вище.

Обґрунтування позивача на те, що його було безпідставно виключено із складу дисциплінарної комісії ГУ ДПС в Сумській області, а в подальшому включено до комісії, відсторонено від візування наказів відносно самого себе, суд зазначає, що в даному випадку, такі накази не є предметом розгляду справи, в даному випадку, відсторонення позивача від візування наказів, які стосуються позивача та пов`язані із дисциплінарним провадженням відносно нього, зумовлені обов`язком відповідача дотримуватися відповідачем норм Закону України «Про запобігання корупції», зокрема щодо наявності у позивача потенційного чи реального конфлікту інтересів. Стосовно посилання позивача на упереджене ставлення членів дисциплінарної комісії до позивача, зокрема ОСОБА_6 , який є батьком колишнього працівника правого управління та перебував у підпорядкуванні позивача, був позбавлений премії, у зв`язку із чим подав позов до суду, суд зазначає, що в даному випадку, ОСОБА_6 визначений членом дисциплінарної комісії, виконував свої обов`язки, а реалізація права його сина звертатися до суду жодним чином не може бути визнано як беззаперечний доказ упередженого ставлення до позивача, позивачем не обґрунтовано якими саме діями чи бездіяльністю член дисциплінарної комісії упереджено ставався до позивача. Дисциплінарне провадження здійснюється з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, або його спростування.

Враховуючи те, що судом було оглянуто оригінал дисциплінарної справи, суд вважає, що надана представником відповідача копія дисциплінарної справи відповідає оригіналу, оглянутому в судовому засіданні, підстав для її неврахування у суду відсутні.

При цьому посилання позивача, що в дисциплінарній справі містяться невідповідності щодо назви документу, не впливає на зміст досліджених матеріалів та обставин справи. Зміст документів, які містяться в матеріалах дисциплінарної справи, відповідають опису документів.

Стосовно посилання позивача на те, що свідок, який був допитаний судом, не може бути допитаний свідком, оскільки є службовою особою ГУ ДПС в Сумській області, суд зазначає, що в даному випадку, позивач помилково посилається на постанову Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а, враховуючи те, що висновки суду касаційної інстанції стосувалися показів службової особи, на підставі яких встановлювалися вчинення позивачем адміністративного проступку. В межах даної справи покази особи, яка була допитана судом, не стосуються встановлення судом на її показах вчиненні позивачем дисциплінарного порушення, оскільки свідчення надавалися виключно з питань оформлення та фіксування відповідних подій, які зазначені у відповідних актах. Посилання на те, що свідком було використано у своїх поясненнях матеріали, які були надані представником відповідача, суд зазначає, що як зазначила під час допиту свідок на зауваження позивача, матеріали, які були використані є виключно матеріали дисциплінарної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи, у т.ч. і щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. В даному випадку, покази свідків судом оцінювалися в сукупності всіх доказів. Згідно з положеннями ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 ст.91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Під час судового засідання свідок була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, кожним надано присягу та розписку свідка, які містяться в матеріалах справи, завірені власними підписами. Підсумовуючи зазначені вище показання свідка, суд зазначає, що дана особа підтвердила факт складення та відображення відповідних обставин в актах, які нею особисто підписувалися, а тому підстави для їх неврахування у суду відсутні.

Стосовно посилання позивача звільнення із займаної посади та відсторонення від займаної посади з ініціативи роботодавця відбулося в умовах введення в дію Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", суд зазначає, що Законом України «про державну службу» не було внесено змін щодо заборони керівникам державних органів порушувати дисциплінарні провадження та в разі виявлення порушень застосовувати дисциплінарні стягнення за перевищення службових обов`язків державних службовців у вигляді звільнення.

При розгляді справи по суті, стосовно інших обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові та додаткових поясненнях, судом не можуть бути визнані як обґрунтовані підстави для скасування наказів, не спростовують фактичних обставин справи, не є підставою для задоволення позовних вимог.

Вимоги позивача щодо скасування наказу від 22.12.2020 №9-0 про призначення ОСОБА_7 на посаду в Головному управлінні ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу на посаді начальника управління супроводження судових справ не підлягають задоволенню, враховуючи те, що такий наказ має персональний характер, тобто є актом індивідуальної дії, оскільки породжує права та обов`язки тільки для тієї особи, якій його адресовано. Відсутність у будь-кого, зокрема й у позивача, прав та/або обов`язків у зв`язку з прийняттям оскаржених рішення та розпорядження не породжує у такої особи і права на захист. Правову позицію аналогічного змісту неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема у постановах від 15.07.2014р. у справі № 21-273а14, від 03.02.2015р. у справі № 21-617а14, від 12.04.2017р. у справі № П/800/589/16. Позивач під час розгляду справи зазначив, що не бажає підтримувати позовні вимоги в цій частині, не бажає їх обґрунтовувати, в т.ч. і в письмовій узагальнюючій своєї позиції по справі, а тому враховуючи зазначене, підстави для задоволення вимог в цій частині у суду відсутні.

Стосовно позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на посадах, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що після проведеної реорганізації ДПС України було утворено Головне управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу, при цьому змінилася як структура Управління так і кількість штату такої установи, про що надано до матеріалів справи відповідні штатні розписи як ГУ ДПС в Сумській області, так і Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу, які свідчать про те, що дійсно в результаті реорганізації відбулося зміна структури правового управління. Так, згідно штатного розпису на 2020 р. організаційна структура передбачала наявність Управління правового забезпечення у кількості 15 осіб, і складалась із трьох відділів, а згідно штатного розпису Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу було утворено окремий юридичний сектор в кількості 3х осіб, а також управління супроводження судових справ в кількості 13 осіб та яке складається із трьох відділів та сектору.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача щодо поновлення його на посаді начальника управління супроводження судових справ Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, оскільки на цю посаду ОСОБА_1 не був призначений та з вказаної посади він не звільнявся, позивача не було переведено в новоутворену установу - Головне управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу, задоволення вказаних вимог позивача в цій частині фактично було б призначенням судом позивача на нову посаду, що не належить до повноважень суду.

Абзацом 1 ст.235 КЗпп України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже законодавством передбачено поновлення незаконно звільненого працівника на попередній роботі. При цьому суд не може перебирати на себе функції роботодавця та поновлювати позивача на посаді, на якій він не працював до звільнення. У разі прийняття наказу щодо поновлення позивача на іншій посаді, на яку позивач не був призначений в установу, в яку не був переведений в установленому порядку, така дія буде розглядатись не як «поновлення», а за правовим змістом «призначенням або переведенням» (прийняттям на роботу), що недопустимо без відповідної заяви (згоди) позивача як працівника в силу прямого припису ч. 2 ст. 41 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що переведення здійснюється роботодавцем лише за згодою державного службовця.

Відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягають.

Враховуючи встановлення судом факту незаконного звільнення позивача із займаної посади, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та поновити ОСОБА_1 на попередній роботі - на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області.

Посилання позивача на те, що Головне управління Державної податкової служби в Сумській області знаходиться в стані припинення, суд зазначає наступне.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа - Головне управління ДПС у Сумській області не є припиненою, а лише знаходиться в стані припинення.

Посилання позивача на практику Верховного Суду, відповідно до якої в разі ліквідації підприємства, установи, організації працівник підлягає поновленню в новоутвореній установі, судо зазначає, що такі обставини не є аналогічними із розглядом даної справи. На даний час Головне управління ДПС у Сумській області не ліквідовано, знаходиться лише у стані припинення, а тому у зв`язку з викладеним, саме Головне управління ДПС у Сумській області повинно поновити позивача на роботі та відновити стан трудових відносин, які існували до незаконного звільнення.

Також відповідно до абз.2 ст.235 КзПП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), який застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до оскаржуваного наказу останнім робочим днем позивача є 09.04.2020, тому сума середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягає стягненню, починаючи з 10.04.2020 року (наступний за датою звільнення робочий день) по день постановлення судового рішення в справі.

Згідно наданої відповідачем до матеріалів справи довідки середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці роботи, що передували звільненню складає 596,75 грн.

Посилання позивача на те, що відповідачем під час визначення суми середньоденного заробітку ОСОБА_1 в порушення п. 3 Постанови КМУ від 08.02.1995 №100 не враховано суму щомісячної премії та надбавка за високі досягнення за березень 2020р., суд зазначає, що такі складові не були виплачені позивачу у зв`язку із накладенням на позивача дисциплінарного стягнення, а тому не повинні включатися до розрахунку середньоденного заробітку позивача, такі суми не нараховувалися та не виплачувалися позивачу.

Враховуючи лист Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 р. № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік», від 12.08.2020 № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік» позивач перебував у вимушеному прогулі 247 робочий день.

Отже за час вимушеного прогулу на користь позивача підлягає нарахуванню та стягненню сума середньої заробітної плати в розмірі 147397,25 грн. (247 р.д X 596,75 грн).

Згідно ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені в частині, пов`язаній із вимогами про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, за які позивач звільнений від сплати судового збору згідно вимог Закону України "Про судовий збір", у відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення матеріали справи не містять.

Також суд зазначає, що на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді публічної служби та виплати середнього заробітку за один місяць, що складає 12531,75 грн.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Сумській області №62-0 від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 »

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області (м.Суми, вул..Іллінська, 13,і.к. 43144399) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в сумі 12531,75 грн. підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2021

Суддя С.М. Гелета