Справа № 200/2391/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 р. Справа№200/2391/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому порядку) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника - Корнієнка Андрія Андрійовича, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії з 1 квітня 2017 року та виплатити заборгованість з пенсії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, проживає у м. Маріуполь Донецької області, має місце постійної реєстрації у м. Донецьк Донецької області, перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України року та отримує пенсію за віком. З квітня 2017 року виплату пенсії позивачу призупинено на підставі витягу з протоколу засідання Комісії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 01-05/80 від 13 квітня 2017 року про припинення соціальних виплат на підставі скасування довідки внутрішньо переміщеної, що на переконання позивача є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату їй пенсії припинено з підстав, що не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто, виплату пенсії позивачу припинено за відсутності на те правових підстав, а тому зазначену виплату їй пенсії має бути поновлено (а.с. 1-5).

Ухвалою від 10 березня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 23-24).

У відповіді на позов, який надійшов до суду 12 квітня 2021 року, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи таку відмову наступним.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за віком в статусі внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території з 1 липня 2014 року.

З 1 квітня 2017 року виплату пенсії позивачу призупинено до з`ясування фактичного місця проживання на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 протоколу засідання Комісії № 01-05/80 від 13 квітня 2017 року про припинення соціальних виплат на підставі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 5 жовтня 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (а.с. 28-29).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_2 ; є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком (а.с. 10-14).

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місце знаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27-А, є органом державної влади та належним відповідачем у даній справі (а.с. 33).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 24 листопада 2014 року ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи (а.с. 15).

Як вбачається з пояснень сторін та інших матеріалів справи, зокрема з листа відповідача від 26 лютого 2021 року (а.с. 19-20), позивач взята на облік відповідачем з 1 липня 2014 року.

На підставі протоколу засідання Комісії при Кальміуській районній адміністрації Маріупольської міської ради № 01-05/80 від 13 квітня 2017 року про припинення соціальних виплат на підставі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи відповідно до пп. 3 п.1 ст. 12Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», витяг з якого який надійшов до відповідача 20 квітня 2017 року, виплата пенсії позивачеві була припинена.

24 лютого 2021 року представником позивача було направлено адвокатський запит до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому він просив надати інформацію щодо причин припинення та невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 , поновлення виплати пенсії та виплати заборгованості з пенсії (а.с. 16-18).

Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0580-04-8/8289 від 26 лютого 2021 року повідомлено, що з 1 квітня 2017 року виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено на підставі інформаційного обміну з Управлінням соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради. Також у відповіді зазначено, що призначення виплат пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється виключно у разі особистого звернення громадян із заявою про призначення (поновлення) виплати пенсій до територіального управління ПФУ (а.с. 19-20).

Будучи не згодною із припиненням виплати та тривалою невиплатою їй пенсії позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України "Про пенсійне забезпечення") пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постановою визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й "інші випадки, передбачені законом".

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування "інших випадків, передбачених законом", ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу з 1 квітня 2017 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду щодо не виплати їй пенсії з 1 квітня 2017 року підлягають задоволенню.

Згідно ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача сплатити позивачу заборгованість з виплати призначеної їй пенсії за віком, починаючи з 1 квітня 2017 року та зобов`язати відновити щомісячну виплату пенсії позивачу - такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 10 березня 2021 року позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 908,00 грн до вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України у розмірі 908,00 грн.

Щодо клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в частині присудження їй виплати у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині сплати заборгованості з виплати пенсії за один місяць.

Отже, зазначені приписи застосовуються у випадку прийняття рішення щодо стягнення з відповідача визначеної суми.

Враховуючи, що предметом спору в межах даної справи є зобов`язання пенсійного органу вчинити певні дії, а не стягнення з пенсійного органу грошових коштів, дане клопотання позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27-А) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення (призупинення) виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 квітня 2017 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по дату поновлення поточної виплати пенсії.

Клопотання ОСОБА_1 про допущення до негайного виконання рішення суду в частині присудження їй виплати у межах суми стягнення за один місяць - залишити без задоволення.

Стягнути з Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27-А) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна