Справа № 806/1849/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Житомир справа № 806/1849/15

категорія 6755

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування розрахунків,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на листопад 2014 року, з листопада 2014 року та на 2015 рік.

В обґрунтування позову вказано, що пенсію, особі щодо якої необхідно було відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій призначена на підставі судового рішення без врахування всіх обставин, з огляду на що у підприємства не повинен виникати обов`язок щодо відшкодування таких витрат. Крім того, позивач вказує, що фактично розрахунок витрат за 2013-2014 роки отримав у кінці листопада 2014 року, а інші розрахунки з листопада 2014 року та на 2015 рік отримали лише з позовними заявами про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій.

Відповідачем було подано заперечення на позовну заяву за змістом яких він просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач вказує, що на виконання постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 20.02.2014 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому у позивача виник обов`язок щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а оскаржувані розрахунки є правомірними.

Ухвалою від 08 червня 2015 року провадження у справі було зупинено до розгляду по суті касаційної скарги на постанову Попільнянського районного суду від 20.02.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №288/1836/13-а.

Ухвалою від 26 листопада 2019 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 23 грудня 2019 року провадження у справі було замінено відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 288/1836/13-а.

Ухвалою від 04 листопада 2020 року провадження у справі було поновлено.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, щодо причин неявки суд не повідомив.

У відповідності до ст.205 КАС України суд здійснює у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014, у справі №288/1836/13-а було визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з дня звернення.

На виконання постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 20.02.2014 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В подальшому, управлінням Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, було сформовано та направлено на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на листопад 2014 року, з листопада 2014 року та на 2015 рік.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2019 постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 20.02.2014 було скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі №288/1836/13-а, яке набрало законної сили 07.08.2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Темп" задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24.09.2013.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є розрахунки пенсійного органу щодо фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України №1788-XII Веденяпіну Л.В., де позивач вважає, що стаж ОСОБА_1 за пеірод з 18.04.1990 по 01.04.1992 було помилково віднесено до роботи за ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , а тому він набув право на призначення пенсії за нормами статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то у позивача не виникає обов`язку з відшкодування таких витрат.

Статтею 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція №21-1) встановлює обов`язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 6.1. Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 6.4 та 6.5 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

При цьому, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Отже, обов`язок щодо повного відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи пенсія ОСОБА_1 призначена на підставі спочатку постанови Попільнянського районного суду Житомирської області, а в подальшому на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №288/1836/13-а, якими підтверджено право ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24.09.2013.

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що стаж ОСОБА_1 за пеірод з 18.04.1990 по 01.04.1992 було помилково віднесено до роботи за ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає безпідставними, оскільки обставини щодо наявності у ОСОБА_1 права на призначення йому пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України №1788-ХІІ встановлено у судовому порядку, які в сулу вимог частини четвертої статті 78 КАС України не потребують доказуванню.

У зв`язку з чим, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, є остаточним та обов`язковим до виконання не лише учасниками судового розгляду, а і особами, яких воно безпосередньо стосується.

Що стосується посилання позивача на невчасне направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суд не приймає до уваги, оскільки це не звільняє підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість.

Чинне законодавство України не встановлює такого наслідку порушення строку направлення розрахунку, як визнання його недійсним чи протиправним. Несвоєчасність направлення органами Пенсійного фонду України розрахунку, не впливає на встановлення наявності і визначення розміру сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам, та не звільняє позивача від обов`язку їх відшкодування.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини та норми законодавства, які їх регулюють суд дійшов висновку, що оскаржувані розрахунки є правомірними та відсутні правові підстави для їх скасування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" (вул.Промислова,4 с.Попільня, Попільнянський район, 13501 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області (вул.О.Ольжича,7 м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування розрахунків відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева