Справа № 815/1851/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 815/1851/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання нових документів та не виплаті позивачу пенсії з 03.03.2017 року в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО в розмірах, зазначених у довідці Військової академії м. Одеса про виплачене грошове забезпечення від 18.12.2017 року № 6/66/439; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 03.03.2017 року в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО в розмірах, зазначених у довідці Військової академії м. Одеса про виплачене грошове забезпечення від 18.12.2017 року № 6/66/439; зобов`язати відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не перерахунку та не виплати пенсії з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО, з яких утримувався єдиний соціальний внесок, розмір яких зазначений у довідці Військової академії м. Одеси від 18.12.2017 року № 6/66/439 про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 03 березня 2017 року перерахувати пенсію ОСОБА_1 з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО, з яких утримувався єдиний соціальний внесок, розмір яких зазначений у довідці Військової академії м. Одеси від 18.12.2017 року № 6/66/439 про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 та здійснити виплату перерахованої пенсії, починаючи з 03 березня 2017 року. Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю про виконання судового рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року залишено без змін.

27.10.2020 року представником позивача, в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, подана заява про визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених ГУПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у даній справі, та порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. У вказаній заяві заявник просить: визнати бездіяльність ГУПФУ в Одеській області, яка полягає у невиконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі № 815/1851/18 в повному обсязі протиправною; визнати розрахунок ГУПФУ в Одеській області на доплату пенсії позивачу за період з 03.03.2017 року по 31.12.2017 року в сумі 42118,58 грн., здійснений на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі № 815/1851/18, протиправним та нечинним; визнати належною суму доплати пенсії позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі № 815/1851/18 в розмірі 73302,46 грн., відповідно до розрахунку на доплату пенсії за період з 03.03.2017 року по 30.11.2018 року, який вже є у матеріалах справи; зобов`язати ГУПФУ в Одеській області негайно (без відстрочення) в належному розмірі, здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії, починаючи з 03 березня 2017 року; зобов`язати ГУПФУ в Одеській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Андрійченка Геннадія Івановича про визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених ГУПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, представником позивача подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та прийняти постанову, якою задовольнити подану заяву, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм процесуального права.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача, поданої в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, про визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених ГУПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у даній справі, та порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року відповідача зобов`язано перерахувати пенсію позивача з 03.03.2017 року без зазначення кінцевої дати виплати пенсії у перерахованому розмірі, у зв`язку із чим, вчинення відповідачем в подальшому дій щодо перерахунку пенсії позивача на виконання прийнятих нормативно-правових актів не є протиправними діями в розумінні статті 383 КАС України.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач, якщо не погоджується із вчиненим перерахунком його пенсії з 01.01.2018 року на виконання Постанови КМУ № 103, має право звернутися до суду із відповідним позовом.

В свою чергу, за висновком суду першої інстанції питання щодо правомірності дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача на виконання Постанови КМУ № 103 не можуть бути вирішенні в рамках розгляду клопотань на стадії виконання судового рішення в рамках розгляду даної справи, оскільки не є предметом розгляду справи № 815/1851/18 та не входять до предмету доказування в рамках розгляду вказаної справи.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 372 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 373 КАС України та передбачає можливість отримання виконавчого листа та його пред`явлення для виконання до відповідного органу виконавчої служби.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 1-5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У даній справі рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в Одеській області щодо не перерахунку та не виплати пенсії з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО, з яких утримувався єдиний соціальний внесок, розмір яких зазначений у довідці Військової академії м. Одеси від 18.12.2017 року № 6/66/439 про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 , зобов`язано ГУПФУ в Одеській області з 03 березня 2017 року перерахувати пенсію ОСОБА_1 з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за безперервну службу, винагороди за участь в АТО, з яких утримувався єдиний соціальний внесок, розмір яких зазначений у довідці Військової академії м. Одеси від 18.12.2017 року № 6/66/439 про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 та здійснити виплату перерахованої пенсії, починаючи з 03 березня 2017 року.

Рішення суду у даній справі набрало законної сили 25.10.2018 року в порядку апеляційного оскарження.

Отже, враховуючи, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року набрало законної сили, воно є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню ГУПФУ в Одеській області.

Згідно наявного в матеріалах справи листа ГУПФУ в Одеській області від 07.12.2018 року № 2703/А-11, протоколу перерахунку пенсії від 14.11.2018 року, розрахунку на доплату за пенсійною справою позивача від 14.11.2018 року (а.с.242-244 т.1), 14.11.2018 року ГУПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у даній справі з 03.03.2017 року.

При цьому, відповідачем визначено, що внаслідок наведеного перерахунку, розмір пенсії позивача з 01.12.2018 року становить 11959,38 грн., доплата пенсії з дня набрання рішення суду законної сили, тобто, з 25.10.2018 року по 30.11.2018 року в сумі 3910,85 грн. зарахована на картковий рахунок позивача по додатковій відомості від 05.12.2018 року.

Також, відповідачем вказано про те, що доплата за період з 03.03.2017 року по 24.10.2018 року в сумі 73302,46 грн. буде виплачена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Наведені у вказаному вище листі обставини підтверджуються наданою на вимогу суду апеляційної інстанції довідкою щодо виплаченої позивачу пенсії від 31.03.2021 року, згідно якої, у грудні 2018 року позивачу виплачена пенсія у розмірі 11959,38 грн. та доплата до пенсії у розмірі 3910,85 грн., загалом - 15870,23 грн.

Крім того, згідно розрахунку на доплату за пенсійною справою позивача від 14.11.2018 року (а.с.244 т.1), пенсія позивача, після перерахунку у відповідності до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі 815/1851/18, з березня 2017 року склала - 10047,10 грн., з квітня 2017 року по грудень 2017 року - 10740 грн., з січня 2018 року по листопад 2018 року - 11948,13 грн.

Таким чином, за даними наявних в матеріалах справи протоколу перерахунку пенсії від 14.11.2018 року, розрахунку на доплату за пенсійною справою позивача від 14.11.2018 року та довідки щодо виплаченої позивачу пенсії від 31.03.2021 року, колегією суддів встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, було виконано відповідачем в частині перерахунку пенсії позивача 14.11.2018 року та згідно здійсненого відповідачем перерахунку пенсія позивача з березня 2017 року склала 10047,10 грн., з квітня 2017 року по грудень 2017 року - 10740 грн., з січня 2018 року по листопад 2018 року - 11948,13 грн., з 01.12.2018 року - 11959,38 грн.

Проте, в частині виплати позивачу перерахованої пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, відповідачем у повному обсязі виконано не було.

Так, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, доплата пенсії з дня набрання рішення суду законної сили, тобто, з 25.10.2018 року по 30.11.2018 року в сумі 3910,85 грн. зарахована на картковий рахунок позивача по додатковій відомості від 05.12.2018 року, а доплата до пенсії за період з 03.03.2017 року по 31.12.2017 року у сумі 42118,58 грн. зарахована на поточний рахунок позивача по додатковій відомості від 14.07.2020 року.

Тобто, колегія суддів встановила, що заборгованість з виплати пенсії позивачу згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18, яка визначена самостійно відповідачем, не була виплачена ОСОБА_1 у повному обсязі.

Разом з цим, відповідач вважає, що станом на теперішній час у нього відсутній обов`язок щодо виконання судового рішення у даній справі в частині виплати позивачу пенсії, оскільки таке рішення суду виконано у повному обсязі.

Відповідач обґрунтував свої доводи наступним.

Так, за матеріалами справи колегією суддів встановлено, що 08.07.2020 року, як зазначає відповідач згідно протоколу комісії ГУПФУ в Одеській області № 26, відповідачем був змінений раніше здійснений позивачу перерахунок пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18.

08.07.2020 року ГУПФУ в Одеській області фактично проведено повторно перерахунок пенсії позивача згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у даній справі та у відповідності до здійсненого відповідачем перерахунку пенсія позивача з березня 2017 року склала 10047,10 грн., з квітня 2017 року по грудень 2017 року - 10740 грн., з 01.01.2018 року - 8757,70 грн., доплата до пенсії, що підлягає виплаті за рішенням суду складає - 42118,58 грн.

На підставі наведеного, відповідач вважає, що ним виконано у повному обсязі рішення суду у даній справі.

Водночас, надаючи оцінку наведеним діям відповідача, колегія суддів наголошує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, було виконано відповідачем в частині перерахунку пенсії позивача ще 14.11.2018 року та згідно здійсненого відповідачем перерахунку пенсія позивача з березня 2017 року склала 10047,10 грн., з квітня 2017 року по грудень 2017 року - 10740 грн., з січня 2018 року по листопад 2018 року - 11948,13 грн., з 01.12.2018 року - 11959,38 грн.

В свою чергу, відповідачем не визначено жодної норми чинного законодавства, яка б надавала йому право після сплину близько двох років з дати виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії здійснювати повторне виконання рішення суду у цій частині, змінювати визначену ним самим заборгованість з виплати пенсії перед позивачем у бік зменшення.

Колегія суддів втретє наголошує, що відповідачем було самостійно виконано рішення суду в частині перерахунку пенсії 14.11.2018 року та визначено, що заборгованість перед позивачем з виплати пенсії з 03.03.2017 року по 24.10.2018 року складає 73302,46 грн. (з урахуванням виплаченої заборгованості з 25.10.2018 року по 30.11.2018 року у сумі 3910,85 грн. у грудні 2018 року).

Після виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії, відповідач зобов`язаний був виконати рішення суду і в частині виплати перерахованої пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у даній справі є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, та останній неодноразово звертався із заявами щодо невиконання рішення суду у даній справі та виплати йому пенсійної заборгованості.

Однак, відповідач не лише не виконав рішення суду, що набрало законної сили, яке прийнято на користь позивача, протягом близько двох років, а зі сплином цього строку взагалі відмовився від виконання рішення суду в частині виплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 24.10.2018 року, не визначивши будь-яких законодавчих підстав для вчинення таких дій. При цьому, судом апеляційної інстанції, ухвалою від 25.03.2021 року, було витребувано від відповідача, зокрема, інформацію та відповідні підтверджуючі докази щодо підстав зміни заборгованості перед ОСОБА_1 на підставі судового рішення у справі № 815/1851/18 з 77213,31 грн. на 42118,58 грн. Проте, вимоги ухвали суду апеляційної інстанції у вказаній частині не виконані.

Що стосується посилань відповідача на те, що перерахунок пенсії позивача 08.07.2020 року ним був здійснений повторно на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у даній справі з огляду на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідач вважає, що згідно наведеної постанови КМУ розмір пенсії позивача з 01.01.2018 року має складати 8757,70 грн., а рішення суду вже не підлягає виконанню з цієї дати.

Проте, колегія суддів вважає безпідставними вказані доводи відповідача, оскільки рішення суду у даній справі в частині перерахунку пенсії позивача було виконано 14.11.2018 року. Станом на цю дату постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 вже була чинною та позивачу ще у березні 2018 року мав бути здійснений перерахунок пенсії за цією постановою.

Таким чином, оскільки постанова КМУ від 21.02.2018 року № 103 станом на 14.11.2018 року вже була чинною, відповідно при перерахунку пенсії позивача згідно судового рішення у даній справі були враховані вимоги цієї постанови та відповідачем самостійно було визначено розмір пенсії позивача з 01.12.2018 року та необхідність здійснення доплати до пенсії з 03.03.2017 року по 30.11.2018 року у загальному розмірі 77213,31 грн.

В свою чергу, відповідачем не вказано про прийняття будь-яких законодавчих актів у липні 2020 року, що мали наслідком здійснення повторного перерахунку пенсії позивача з урахуванням судового рішення у даній справі.

Більш того, колегія суддів наголошує, що рішенням суду у даній справі зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача з 03.03.2017 року.

В свою чергу, перерахунок пенсії військовослужбовцям з 01.01.2018 року здійснювався на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та вимог частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка прийнята у відповідності до наведених вимог Закону.

Разом з цим, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання рішення суду у даній справі відповідачем здійснений перерахунок пенсії позивача з 03.03.2017 року та згідно здійсненого відповідачем перерахунку пенсія позивача з березня 2017 року склала 10047,10 грн., з квітня 2017 року по грудень 2017 року - 10740 грн., з січня 2018 року по листопад 2018 року - 11948,13 грн., з 01.12.2018 року - 11959,38 грн.

В свою чергу, за розрахунком відповідача, згідно постанов КМУ від 30.08.2017 року № 704 та від 21.02.2018 року № 103, пенсія позивача з 01.01.2018 року складає 8757,70 грн., тобто, менше раніше визначеного розміру пенсії позивача згідно рішення суду у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача не було підстав для не виконання рішення суду у даній справі та зменшення розміру пенсії позивача з 01.01.2018 року. Такі дії відповідача прямо суперечать наведеним вимогам частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зазначеним обставинам та вимогам чинного законодавства судом першої інстанції помилково не надано оцінку.

Посилання суду першої інстанції на відсутність підстав для перевірки дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки питання щодо виконання рішення суду, як в частині перерахунку пенсії, так і в частині виплати пенсії, є предметом розгляду даної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за усталеною практикою Європейського суду з прав людини «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» («Жовнер проти України», № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

У вказаній справі Європейський Суд також констатував, що утримуючись протягом років від вживання необхідних заходів для виконання обов`язкових судових рішень, компетентні органи України порушили положення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що статтею ст. 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо неналежного виконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 815/1851/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, та порушення цим самим прав позивача, які підтверджені вказаним рішенням.

Таким чином, на підставі наведених положень Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що колегією суддів було виявлено порушення ГУПФУ в Одеській області закону, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ст. 370 КАС України, ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що полягають у неналежному виконанні судового рішення у справі № 815/1851/18, що набрало законної сили, колегія суддів вважає за необхідним постановити окрему ухвалу і направити її начальнику ГУПФУ в Одеській області та ПФУ для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Разом з цим, колегія суддів приходить до висновку, що в іншій частині вимоги поданої заяви в порядку ст. 383 КАС України задоволенню не підлягають, оскільки прийняття судом рішення за наведеного представником позивача змісту в порядку наведених вимог КАС України не передбачено. Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу, тобто, окрему ухвалу.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, оскільки згідно вимог ч. 5 ст. 249 КАС України, згідно якої судом апеляційної інстанції і постановляється окрема ухвала, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 249, 250, 308, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 382, 383 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року скасувати.

Постановити у даній справі окрему ухвалу, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області закону, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України та ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що полягають у неналежному виконанні судового рішення у справі № 815/1851/18, що набрало законної сили.

Про прийняте рішення за наслідками розгляду окремої ухвали протягом місяця з дня її надходження повідомити П`ятий апеляційний адміністративний суд.

В іншій частині заяву представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.04.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька