Справа № 818/2808/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.А. Прилипчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 р. Справа № 818/2808/14
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 25.05.20 по справі № 818/2808/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» (надалі за текстом - ТОВ «Агрохім-Партнер», позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним наказ керівника Державної податкової інспекції в м. Полтава від 14.08.2014 року № 1844 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агрохім-Партнер»;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агрохім-Партнер» на підставі наказу № 1844 від 14.08.2014;

- визнати протиправним дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по внесенню інформації про результати перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизовану систему «Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов`язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в м. Полтава поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Агрохім-Партнер» за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Полтава від 24.09.2014 року № про збільшення ТОВ «Агрохім-Партнер» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 216000,0 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Агрохім-Партнер» відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

У поданому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.08.2014 року керівником Державної податкової інспекції в м. Полтава прийнято наказ №1844 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Агрохім-партнер» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Трейдбор» за березень-квітень 2014 року, ТОВ «Спектр-Агро`за квітень 2014 року, ТОВ «Грін-Лайф`за квітень 2014 року, ІП «БЕСТ» за травень 2014 року, ТОВ «Рокфор Маркет» за травень 2014 року та з покупцями за березень-травень 2014 року.

На підставі зазначеного наказу в період з 15.08.2014 по 21.08.2014 відповідачем проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Агрохім-Партнер» за результатами якої складено акт від 29.08.2014 року №4888/16-01-22-02/38397547.

У зазначеному акті перевірки відображено висновок про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового Кодексу України ТОВ «Агрохім-Партнер», внаслідок чого завищено суму податкового кредиту за рахунок неправомірного віднесення до його складу ПДВ з придбання товару у постачальників: ТОВ «Трейдбор» за березень, квітень 2014 року, ТОВ «Спектр-Агро» за квітень 2014 року, ТОВ «Грін-Лайф» за квітень 2014 року, ІП «БЕСТ» за травень 2014 року, ТОВ «Рокфор Маркет» за травень 2014 року; в порушення статті 44, підпункту 185.1.1 пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України, ТОВ «Агрохім-Партнер» завищено суму податкового зобов`язання за рахунок неправомірного віднесення до його складу ПДВ при реалізації покупцям товару, придбаного у ТОВ «Трейдбор», ТОВ «Спектр-Агро», ТОВ «Грін-Лайф», ІП «БЕСТ», ТОВ «Рокфор Маркет» за березень, квітень, травень 2014 року.

Інформація про результати перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» внесена відповідачем до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, зокрема, в автоматизовану систему «Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов`язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в м. Полтава ГУ Міндоходів у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2014 року №, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 216000,0 грн. (основного платежу - 172800,0 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 43200,0 грн.).

Висновки про встановлені порушення та нарахування грошових зобов`язань обумовлені фіктивністю господарських операцій з придбання послуг у ТОВ «Рокфор Маркет».

Позивач заперечуючи законність наказу про призначення перевірки, дій з її проведення та податкового повідомлення-рішення, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що спірні наказ та податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного Управління Міндоходів у Полтавській області є законними, а дії правомірними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з положеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

У відповідності до п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 № 1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлені запити від 17.06.2014 року № 8647, від 26.06.2014 року № 9203, № 9172 про надання пояснень та їх документального підтвердження, підставою надіслання запитів зазначено виявлення за результатами аналізу податкової інформації фактів, які можуть свідчити про порушення позивачем податкового законодавства.

Зазначені запити відповідача всупереч абзацу 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України не містять жодного конкретного факту, які б свідчили про порушення самим позивачем, або його контрагентами податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Крім того, вказані запити не відповідають п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 № 1245, оскільки відповідач пропонував надати пояснення та документальне підтвердження придбання та використання у господарській діяльності товару, хоча ТОВ «Рокфор Маркет» надавав позивачу послуги

Таким чином, спірний наказ № 1844 від 14.08.2014 року прийнятий керівником ДПІ в м. Полтава за відсутності визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстав для призначення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер».

З огляду на викладене колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції та зазначає, що наказ № 1844 від 14.08.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Ураховуючи протиправність спірного наказу відповідачем не було дотримано обов`язкових умов для проведення зазначеної перевірки позивача, отже дії з проведення ДПІ в м. Полтава позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» є протиправними.

Колегія суддів зазначає, що отримання податковим органом відповіді платника податків на запит, у якому ТОВ «Агрохім-Партнер» повідомлено відповідачу про здійснення операцій з надання послуг, а не придбання товару, не виключає можливості призначення позапланової перевірки у випадку недостатності наданих відомостей або у випадку якщо надана інформація не спростовує виявлені факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства, та потребує подальшої перевірки.

При цьому, призначення такої позапланової перевірки можлива за умови дотримання процедури, визначеної п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а саме надіслання позивачу запиту у відповідності до приписів пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 № 1245, оскільки нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок, в тому числі документальних невиїзних. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки.

Щодо внесення відповідачем інформація про результати перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» до електронних систем податкових органів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.2).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу має використовуватися інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Враховуючи визнання спірного наказу № 1844 від 14.08.2014 року та дій з проведення ДПІ в м. Полтава позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» є протиправними, отримана за результатами такого податкового контролю інформація використовуватися не може.

Таким чином, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним дій ДПІ в м. Полтава по внесенню інформації про результати перевірки ТОВ «Агрохім-партнер» до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов`язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації та зобов`язання поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Агрохім-партнер» за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення судовим розглядом встановлено, що підставою його є висновок податкового органу про фіктивний характер господарських операцій з придбання позивачем послуг у ТОВ «Рокфор Маркет».

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - це звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно із ст. 3 Закону № 996, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону № 996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Агрохім-партнер» (Замовник) та ТОВ «Рокфор Маркет» (Виконавець) було укладено договори № 15 від 03.03.2014 року на надання послуг з пошуку постачальників засобів захисту рослин, № 15 від 03.03.2014 року на надання інформаційно-консультаційних з агрономії та № 22 від 10.04.2014 року на надання послуг з організації та супроводження сільськогосподарського виробництва.

Виконання господарських операцій за вказаними договорами підтверджено наступними документами.

Відповідно до Договору №15 від 03.03.2014 на надання інформаційно-консультаційних послуг були надані консультаційні послуги із агрономії, які відображені в Кошторисі до договору та Звіті про надання консультаційних послуг із агрономії щодо вирощування озимої пшениці на території села Кашпури Перехрестрівської сільської ради Роменського району Сумської області від 27.05.2014 року (далі - Звіт).

За результатами виконання договору сторонами складено акт надання послуг №10 від 27.05.2014 року та податкову накладну №511 від 27.05.2014 року.

Звіт та кошторис місять детальний обсяг виконаних робіт, їх етапи, дати виконання та вартість. Вказані роботи були проведені на полях щодо озимої пшениці, які ТОВ «АГРОХІМ- ПАРТНЕР» було придбано як об`єкт незавершеного виробництва у Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук.

За Договором №22 від 10.04.2014 на надання послуг з організації та супроводження сільськогосподарського виробництва сторонами складено звіт про надання послуг з організації та супроводження сільськогосподарського виробництва, акт надання послуг №45 від 30.05.2014 року, податкову накладну №605 від 30.05.2014 року.

Згідно умов зазначеного договору Виконавець повинен був обстежити стан полів, визначити потреби та види передпосівного обробітку грунту, провести аналіз посіву культур-попередників на землях, що планувалось засіяти, рекомендувати Замовнику вибір посіву певних культур з урахуванням попередників та якості грунтів, визначити потребу у внесенні мінеральних добрив, види добрив, норми внесення, розробити технології вирощування с-г культур, координувати роботи та вносити рекомендації щодо роботи працівників, зайнятих у сільському господарстві, визначати потребу у застосуванні агрохімікатів, вносити рекомендації по догляду та обробітку посівів.

Згідно пп.4.1. Договору за підсумком проведення кожного етапу робіт складається Акт здачі-приймання наданих послуг, у якому визначається та погоджується сума винагороди за договором.

Виконавцем за підсумком наданих послуг було оформлено узагальнений Звіт про надання послуг рганізації та супроводження сільськогосподарського виробництва щодо вирощування озимої пшениці, у якому містилася вся зібрана інформація щодо предмету договору та описані висновки, практичні рекомендації дій, спрямованих на процес вирощування озимої пшениці, способи обробітку грунту та періоди їх здійснення, необхідність у внесенні мінеральних добрив, системи агрохімічного захисту посівів тощо. Усі дії виконання обов`язків Виконавця за договором були описані у Звіті.

Тобто, складений сторонами звіт розкриває зміст, обсяг наданих ТОВ «Рокфор Маркет» послуг та їх характер (аналіз місця розташування земельної ділянки площею 307 га; обстеження території надання послуг та кліматичних умов з визначенням кліматичних умов для вирощування озимих(пшениця) і пізніх ярових (кукурудза, гречка), овочевих і плодових культур, соняшнику; підібрав оптимальний спосіб обробітку, підживлення рослин, використання препаратів, заходів захисту тощо).

Звіт містить рекомендації щодо внесення конкретних добрив та спрямований на вирощення якнайбільшого врожаю озимої пшениці і використання сільськогосподарської техніки.

З письмових пояснень позивача вбачається, що фактичні дії на виконання умов договору були такими: спеціаліст Виконавця разом з відповідальними особами Замовника безпосередньо виїжджав на об`єкт, обстежував стан полів та посівів, надавав усні рекомендації безпосередньо посадовій особі замовника, керуючому с-г виробництвом, консультував та координував дії у телефонному режимі або електронною поштою відправляв практичні рекомендації та результати обстежень, що підтверджується роздруківками електронної переписки.

Колегія суддів зазначає, що наведені докази, у сукупності, підтверджують реальне виконання Договору № 22 від 10 квітня 2014 року та правомірність включення Позивачем сум ПДВ по операціям згідно Договору № 22 від 10 квітня 2014 року до податкового кредиту за травень 2014р.

За договором № 15 від 03.03.2014 на надання послуг з пошуку постачальників засобів захисту рослин сторонами складено звіту про надані послуги виконавця за березень-травень 2014 року, перелік угод укладених з постачальниками за сприянням Виконавця, акт наданих послуг №25 від 29.05.2014 року, податкову накладну №544 від 29.05.2014 року.

Результатом виконання умов Договору № 15 від 03.03.2014 було укладення договорів із постачальниками засобів захисту рослин на загальну суму 11359432,06 грн. Інформація про таких постачальників зазначена у Звіті про надані послуги Виконавця за березень-травень 2014 року.

З письмових пояснень позивача вбачається, що до 2014 року ТОВ «Агрохім-Партнер» займалось виключно оптовою торгівлею, і лише у 2014 роиі з`явився новий вид діяльності - вирощування сільськогосподарських культур, що за відсутності у підприємства досвіду та необхідного персоналу спричинило необхідність у використанні консультаційного та інформаційного супроводу нового виробничого процесу, зокрема з боку ТОВ «Рокфор Маркет».

Вказана обставина підтверджується оборотно-сальдовою відомістю, з якої вбачається поява рахунку 23 «Виробництво» із субрахунками по видах с-г культур, рахунок 27 «Продукція сільськогосподарського виробництва» та рахунок 701 «Дохід від реалізації готової продукції», тобто поява нового виду діяльності підприємства.

Колегія суддів зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ти чи інші господарські операцій, а тому надані позивачем під час судового розгляду та наявні в матеріалах справи первинні та інші документи у сукупності, відповідають економічного змісту укладених договорів, свідчать про настання реальних змін майнового стану платника податків, відповідно, свідчать про реальне (фактичне) вчинення господарських операцій з придбання послуг з їх використанням в власній господарській діяльності.

Таким чином, позивачем не порушено вимоги податкового законодавства встановлені проведеною податковим органом перевіркою ТОВ «Агрохім-партнер», а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем первинні документи не містять у собі відомостей які надають суду можливість встановити спричинення реальних змін майнового стану платника податків та реальність наведених господарських угод.

Колегія суддів відхиляє доводи податкового органу про неможливість надання ТОВ «Рокфор Маркет» позивачу спірних, оскільки для виконання зазначеного виду діяльності необхідні відповідні науково-технічні знання у сфері агрономії та с/г виробництва, що підтверджує витягом з ЄДРПОУ станом на 10.03.2014 року з інформацією про види діяльності ТОВ «Рокфор Маркет».

Так, за відсутності інформації про працівників ТОВ «Рокфор Маркет» їх освіту та навички, про наявність чи відсутність договорів підряду з іншими суб`єктами господарювання чи фізичними особами, зазначений витяг від 10.03.2014 року не може бути належним доказом неможливості надання відповідних видів економічної діяльності, оскільки свідчить тільки про відсутність реєстрації таких видів діяльності, а не її здійснення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Агрохім-партнер» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення є безпідставними, оскільки відповідач при його прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказані вище обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 818/2808/14 скасувати

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним наказ керівника Державної податкової інспекції в м. Полтава від 14.08.2014 року № 1844 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агрохім-Партнер».

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агрохім-Партнер» на підставі наказу № 1844 від 14.08.2014.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по внесенню інформації про результати перевірки ТОВ «Агрохім-Партнер» до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизовану систему «Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов`язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації.

Зобов`язати Державну податкову інспекцію в м. Полтава поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Агрохім-Партнер» за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Полтава від 24.09.2014 року № про збільшення ТОВ «Агрохім-Партнер» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 216000,0 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий