Справа № П/811/3474/15(2-кас/811/12/17)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року

м. Київ

справа № П/811/3474/15(2-кас/811/12/17)

адміністративне провадження № К/9901/64030/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (суддя Хилько Л.І.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року (судді: Мельник В.В. (головуючий), Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.) у справі №П/811/3474/15 (2-кас/811/12/17) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія енерго-інноваційних технологій» до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія енерго-інноваційних технологій» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.12.2015 № ,№ , № , №.

2. Позовні вимоги вмотивовано тим, що висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства є не обґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 03.12.2015 №, №, №, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 840919,00 грн (560614,00 грн за основним платежем та 280305,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями), № в частині, збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 888828,00 грн (592552,00 грн за основним платежем та 296276,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року у справі залишено без змін.

4. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 позовні вимоги Товариства задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 03.12.2015, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) на 29 193,00 грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 14 598,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 03.12.2015, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 26 577,00 грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13 496,25 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення судів в частині задоволених вимог обґрунтовано реальністю господарських операцій з ТОВ «Вторметалінвест», що підтверджено первинними документами, натомість висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень - рішень стали висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки від 20 листопада 2015 року №338/11-26-22-00/37015287, оформленого за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог, зокрема п.138.8 ст. 138 п. 198.1, п.198.2, п.198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством завищено собівартість реалізованих товарів за 2014 року в сумі 145984,00 грн та занижено податок на додану вартість розмірі 29197,00 грн (за березень 2014 року в сумі 16250,00 грн, за квітень 2014 року - 12947,00 грн), внаслідок нереальної (безтоварної) господарських операцій з придбання товару у контрагента ТОВ «Вторметалінвест» та подальшої реалізації такого товару.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції з контрагентом ТОВ «Вторметалінвест» не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що такі операції, на думку контролюючого органу, фактично не відбувались та мають формальний характер. Такі висновки контролюючий орган зробив на підставі того, що місцезнаходження вказаного контрагента не встановлено, опитати керівника підприємства не видалось за можливе, відсутні основні засоби, що було встановлено контролюючим органом на підставі отриманої інформації від іншого контролюючого органу «Про результати відпрацювання ризикового платника податків». Також вказано, що у видатковій накладній не вказано місця її складання, не надано товарно-транспортні документи та сертифікати якості.

Судами встановлено, що ТОВ «Торгова компанія «Елегін», звернулось із заявкою до позивача щодо поставки труб: ГОСТ 8732-78, 127 х 14,0, ст. 45; ГОСТ 8734-75, 24 х 2,0. ст. 20. круга 18 СТ 45, каліброваного, круга 20 СТ 45, каліброваного, прокату з вуглицевої сталі, неплакованний без покриття, сталь х/к 1,00 х 1250x2500 СТ08Ю-3 II, прокату з вуглицевої сталі, неплакованний без покриття, сталь х/к 1,5 х 1250x2500 СТ08Ю-3 II. для свого покупця в м.Севастополь - ТОВ "Стрим Механіка".

На складі позивача була наявна лише частина продукції, проте були відсутні труби ГОСТ 8732-78, 127 х 14,0, ст. 45; ГОСТ 8734-75, 24 х 2,0, ст. 20 та круги калібровані.

Позивач запитав інформацію щодо наявності потрібного товару у ТОВ «Вторметалінвест», у якого необхідна продукція була в наявності та могла бути отримана в м. Дніпрі на території ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

28 січня 2014 року між ТОВ «Вторметалінвест» (постачальник) та Товариством (покупець) укладено договір на поставку товару № 2801-1.

Між позивачем та ТОВ «Торгова компанія «Елєгін» була досягнута попередня домовленість щодо придбання та перевезення через м. Дніпро до м.Севастополь наявної на складі продукції.

Перевезення здійснювалось позивачем на підставі договору перевезення від 16.09.2013 № АУ 16/09/13.

На підставі наказу Товариства від 05.05.2014 № 24-В перевезення товару здійснювалось водієм позивача ОСОБА_1 , супроводження здійснював директор Товариства - Губа Ігор Миколайович. Перевезення здійснювалось автотранспортом позивача згідно ТТН № КЕ-0000021 від 06.05.2014, автомобіль МАН ТGХ 18.400 4x2 ВLS 217, державний номер НОМЕР_1 , причіп державний номер НОМЕР_2 , та підтверджується копіями подорожнього листа вантажного автомобіля та актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 7 від 28.05.2014 (замовник послуг ТОВ «Торгова компанія «Елєгін»).

Таким чином, товар, було придбано позивачем у ТОВ «Вторметалінвест» та продано ТОВ «Торгова компанія «Елєгін».

Також позивачем в підтвердження факту придбання товару було надано копії видаткової накладної, податкових накладних, банківських виписок.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Вторметалінвест», зокрема касаційна скарга вмотивована аналогічними доводами, які зазначені в акті перевірки, в апеляційній скарзі, зокрема, не встановлено місцезнаходження контрагента, відсутність можливості опитати керівника підприємства, недоліки в заповненні видаткової накладної (не зазначено місця її складання), відсутність товарно-транспортних документів та сертифікатів якості, відсутні основні засоби. Інших доводів контролюючий орган в касаційній скарзі не вказує.

За позицією скаржника, суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку доводам контролюючого органу, які були викладені як в акті перевірки, так і зазначались протягом розгляду справи.

В чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права скаржником в касаційній скарзі не наведено. Контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи.

9. Товариством надано відзив на касаційну скаргу, в якому позивач вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства у спірній частині та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.

Об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

10.3. Пункт 138.2 статті 138.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

10.4. Підпункт 139.1.9 пункту 139 статті 139.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

10.5. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.6. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

16. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

17. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судами) обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків неправомірно відображено у податковому обліку витрати, або документи, на підставі яких платник податків сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

18. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).

20. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченнях, в апеляцій скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час розгляду справи судами) та встановленим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

Судами встановлено, що спірні господарські операції позивача з контрагентом ТОВ «Вторметалінвест» є реальними та підтверджуються долученими Товариством до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Вказані документи містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне їх здійснення. Видаткові накладні та товарно - транспортні накладні, які наявні у позивача та копії яких додано до матеріалів справи (вказане спростовує посилання контролюючого органу на їх відсутність), містять необхідні реквізити, для надання їм юридичної сили, доказовості та містять достатню інформацію для розкриття змісту та обсягу господарських операцій.

21. Щодо посилань контролюючого органу на надання позивачем сертифікатів якості, суди також обґрунтовано не взяли до уваги, оскільки сертифікати якості не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції.

22. Контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент розгляду справи судами) також не було доведено та надано достовірних та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента матеріально - технічне забезпечення чи трудові ресурси були недостатніми для проведення відповідного виду господарської діяльності, обумовленої укладеним договором з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність у контрагента матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої податкової інформації наданої іншим контролюючими органом («Про результати відпрацювання ризикового платника податків»), проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

23. Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, суди дійшли обґрунтованого висновку, що останні складені за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вторметалінвест», містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та підтверджують реальність здійснення таких операцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень в оскаржуваній частині, суд першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року слід залишити без задоволення.

25. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

26. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № П/811/3474/15(2-кас/811/12/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова