Справа № 333/5744/20
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5744/20
Провадження № 2-а/333/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника позивача Кисіля О.Г., представника відповідачів Малія О.М., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до поліцейського роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Шелудька Вадима Олександровича (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96), Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до поліцейського роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Шелудька В.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що 29 вересня 2020 року, о 12 годині 51 хвилин, керуючи автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 у м. Запоріжжя по вул. Прибережна магістраль його було затримано поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області Шелудьком В.О. нібито за перевищення ним дозволеної швидкості руху, після чого видано повідомлення про запрошення його 07 жовтня 2020 року на 09 годину 00 хвилин до підрозділу патрульної поліції з метою розгляду вчиненого адміністративного правопорушення. 07.10.2020 року за наслідками цього розгляду відносно нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 439055 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Зі вказаною постановою позивач не згоден з таких підстав.

Так, постанова повинна містити не тільки опис подій, а відповідні докази порушення вимог закону, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок збирання доказів та доведення вини. Постанова не містить чіткого зазначення місця правопорушення, не встановлені суспільна шкода та умислу, при складанні постанови йому не були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що ним безпосередньо зазначено у постанові, відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення. Також на вказаній ділянці дорозі відсутні інформація про розміщення приладів виміру швидкості руху та знаки, попереджуючи про їх використання, а використання приладу «TruCAM» в ручному режимі взагалі не передбачено порядком його використання.

Позивач просить скасувати постанову серії ДП18 №439055 від 07 жовтня 2020 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шелудьком В.О. про накладення адміністративного стягнення, закрити справу, судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

20 січня 2021 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, до участі у справі у якості співвідповідача залучено УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду на подання відзиву.

Оскільки відзив на позовну заяву надійшов до суду 18 березня 2021 року, а копія ухвали суду від 20 січня 2021 року була отримана відповідачем 03 березня 2021 року, то встановлений ухвалою суду строк на подання відзиву відповідачем не порушено.

У наданому УПП в Запорізькій області відзиві зазначено таке.

Вимірювач швидкості руху, тобто засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТrиСАМ», який на підставі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 року № 437 було зареєстровано у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 та на підставі позитивних результатів включено до переліку засобів вимірювальної техніки. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введені в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Окрім цього, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI20/20 є придатним до застосування.

Посилання позивача на те, що прилад TruCAM незаконно використовувався в ручному режимі є хибним, оскільки відповідно до відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року прилад TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, окрім цього відповідно до цієї ж відповіді опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM не передбачає експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2021 року представник позивача дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Крім того, наполягав, що працівник поліції фактично не розглядав матеріали адміністративного правопорушення і безпідставно виніс постанову, що оскаржується.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Малій О.М. проти позову заперечував повністю з підстав, викладених ним у відзиві. Додатково зазначив, що інспектор поліції Шелудько В.О. законно виніс постанову, враховуючи факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме: перевищення швидкості на 29 км. Порушень притягнення позивача до адміністративної відповідальності у діях працівника УПП в Запорізькій області не вбачається. Застосування приладу TruCAM у ручному режимі не забороняється чинним законодавством.

У судове засідання, призначене на 14.04.2021 року, позивач, відповідач 1 та представники позивача та відповідача 2 до суду не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив позов розглянути без їх участі, наполягав на його задоволенні. Інші сторони та їх представники до суду також не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи розумні строки розгляду позову, факт отримання судом відзиву на позовну заяву, а також отримання пояснень та з`ясування позицій сторін у справі у попередньому засіданні, суд вирішив розглянути справу без участі сторін та їх представників.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши представників сторін, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2020 року, о 09 годині 50 хвилин, інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шелудьком В.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 439055, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 29 вересня 2020 року о 12 годині 51 хвилина у м. Запоріжжя по вул. Прибережна магістраль керував транспортним засобом із перевищенням швидкості руху у 50 км./год на 29 км./год, а саме рухався із швидкістю 79 км./год. Замір швидкості руху проводився лазерним вимірювачем TruCam LT 20/20 ТС000549, чим ОСОБА_1 порушив п.12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 07 жовтня 2020 року, а позивач звернувся до суду 16 жовтня 2020 року, то встановлений ч.2 ст.286 КАС України десятиденний строк з дня її прийняття для звернення до суду із позовною заявою ним не порушено.

Відповідно до вимог ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З наведеного вбачається, що диспозиція, сформульована в ч.1 ст.122 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У постанові про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП вказано про порушення останнім п. 12.4 ПДР.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 ЗУ «Про Національну поліцію2 передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 79 км/год.

Відповідно до вказаної постанови вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000549.

На оглянутому у судовому засідання наданого відповідачем відеозапису № _b800_0920.125156 встановлено, що на рухомий автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачами не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи положення ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 12.8 Правил дорожнього руху на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18 грудня 2019 року, яке оприлюднено на офіційному сайті 03 лютого 2020 року, збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км./год. У період з 01 квітня до 01 листопада.

Станом на момент зупинення позивача та на момент розгляду та вирішення справи вказане рішення не скасоване.

Враховуючи викладене, найнижча допустима швидкість руху транспортного засобу становить не більше 70 км/год., що вказує на те, що у разі фактичного руху позивача на зазначеній ділянці автошляху зі швидкістю 79 км./год, воно не є адміністративним правопорушенням за ч. 1 ст. 122 КУпАП у період зупинення позивача працівниками поліції.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови, через що вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, через скасування рішення суб`єкта владних повноважень провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, то суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного з відповідача УПП в Запорізькій області Департаменту ПП Національної поліції України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Шелудька Вадима Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ДП №18439055 від 07 жовтня 2020 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шелудьком Вадимом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАп та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАп та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14 квітня 2021 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод