Справа № 490/1074/20
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

490/1074/20 19.04.2021
н/п 2-а/490/230/2021
Справа № 490/1074/20
н/п 2-а/490/230/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретаря Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просив визнати постанову серії ЕАК №2112774 від 15 лютого 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам закону та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 лютого 2020 року він не порушував правила дорожнього руху, визначених пунктом 8.7.3 та не здійснював проїзду на забороняючий жовтий сигнал світлофору перехрестя проспекту Центрального та вулиці 9 Слобідської. Постанова відповідача про притягнення його адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП є протиправною.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

21 грудня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов відзив на позов представника відповідача Коваля А.В., в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог огляду на його безпідставність.

У період з лютого 2020 року до 12 січня 2021 року справа перебувала на розгляді іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю Шолох Л.М .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М .

У судове засідання 16 квітня 2021 року з`явився позивач ОСОБА_1 . Представник відповідача до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами.

З`ясувавши думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

15 лютого 2020 року о 14 год 30 хв стосовно ОСОБА_1 інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Курило В.В. складено постанову серії ЕАК №2112774 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

У дані постанові зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Тойота С5922Н1, перетинаючи перехрестя проспекту Центрального та вулиці 9 Слобідської здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із цієї постановою ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, суд відповідно до частини другої статті 2 КАС України перевіряє чи прийняте оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до абзаців першого та другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, вона винесена інспектором Курило В.В. відповідно до правил, визначених Кодексом про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП).

Отже, у даному випадку слід перевірити дотримання інспектором поліції порядку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного КУпАП, в редакції чинній на момент складання оскаржуваної постанови, тобто станом на 15 лютого 2020 року.

Відповідно до статті 213 КУпАП (в редакції від 13 лютого 2019 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин) справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як зокрема, правил дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (частини друга та третя статті 222 КАС України).

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (стаття 249 КУпАП).

Статтею 258 КУпАП передбачено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, частиною другої статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що 07 листопада 2015 року наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пункт 1 та 2 розділу III цієї Інструкції вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 9 розділу ІІІ. Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Із аналізу наведеного сліду, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП віднесено по повноважень Національної поліції. Під час розгляду справ такої категорії протокол про адміністративне правопорушення, перед винесенням постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складається. А місцем розгляду такої справи є місце вчинення правопорушення.

Зазначені вимоги закону відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови у цій справі були дотримані.

Однак, слід зазначити, що згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в адміністративних правопорушеннях є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП. Так, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова про справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, зазначених у частині другій цієї статті повинна, зокрема, містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Зі змісту наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, у постанові має бути вказано технічний запис, яким зафіксовано факт вчинення цього порушення.

Таких же висновків дійшов і Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2018 року № 524/5536/17.

Частиною другою статті 122 КУпАП (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту ґ) пункту 8.7.3 розділу 8 Регулювання дорожнього руху Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

В оскаржуваній постанові відповідача наявна інформація про позивача ОСОБА_1 , зазначено суть правопорушення та визначено суму штрафу на його вчинення.

Однак, будь-яких доказів вини позивача у вчиненні 15 лютого 2020 року о 14 год. 23 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП оскаржувана постанова не містить.

У даному випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП має бути зафіксоване технічним засобом, інформація про який має бути внесена до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (частина третя статті 283 КУпАП).

Оскаржувана постанова відповідача не містить будь-якої інформації щодо технічного засобу, яким здійснено фіксування подій, які відбулися 15 лютого 2020 року о 14 год. 23 хв. за участі позивача.

У своїй постанові від 08 липня 2020 року № 177/525/17 Верховний Суд вказав на те, що вчинення особою адміністративного правопорушення має бути підтверджено належним та допустимими доказами, навіть у випадку визнання особою вини у порушенні ПДР.

Звертаючись до суду із даним позовом та у судовому засіданні під час розгляду справи позивач заперечив ту обставину, що він здійснив проїзд перехрестя проспекту Центральний та вул. 9 Слобідська на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 правил дорожнього руху. Також позивач зазначив, що 15 лютого 2020 року патрульним поліцейським відеозапис правопорушення для огляду йому наданий не був.

У відповідь на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2021 року відповідачем повідомлено, що факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор патрульного, який не зберігся у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Суд приймає до уваги надану відповідь, однак зазначає, що обов`язок доказування правомірності прийнятої 15 лютого 2020 року патрульним поліцейським постанови відповідно до частини другої статті 77 КАС України покладено саме на відповідача у цій справі.

Частина перша статті 9 КУпАП вказує на те, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У своїй постанові від 30 травня 2018 року № 337/3389/16-а Верховний Суд зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у межах своїх повноважень, однак не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідач не виконав вимоги частини другої статті 77 КАС України та не довів правомірність оскаржуваної постанови належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За такого постанову серії ЕАК №2112774 від 15 лютого 2020 року, прийняту інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Курило В.В. слід визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2112774 від 15 лютого 2020 року, прийняту інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Курило В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Шолох