Справа № 214/2552/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2552/20
2-а/214/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання Кушнерук Ю.А.,

за участю представника позивача Богуславського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кузьмінського Віталія Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 13.04.2020 року, яка була уточнена 07.08.2020 року в частині покладення на відповідача обов`язку відшкодування судових витрат та в якій просить суд: визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАК №2322825 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 31.03.2020 року інспектором ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кузьмінським В.Й. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2322825. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним за ч.1 ст. 122 КУАП. У постанові зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом, рухаючись по вул. Каширській, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6. ПДР України порушення правил обгону. Позивачу постановлено в обов`язок сплати грошовий штраф у розмірі 425 грн. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки 31.03.2020 року він рухався по вул. Каширській на автомобілі марки КІА КАРЕНС з номерним знаком НОМЕР_1 перед ним рухався автомобіль патрульної поліції з невеликою швидкістю. Через деякий час, переконавшись в безпечності свого маневру, він розпочав обгін з виїздом на зустрічну смугу згідно дорожньої розмітки та правил дорожнього руху. Водій автомобіля патрульної поліції почав збільшувати швидкість для перешкоджання виконання маневру, штучно створюючи небезпечну ситуацію на дорозі. По завершенню маневру, рухаючись по своїй смузі, через деяку відстань, позивач був зупинений патрульної поліцією, які рухаючись за позивачем вирішив, що позивач при виконанні маневру порушив п. 14.6 ПДР України. На питання чи дійсно він порушив та як працівники поліції визначили відстань до пішохідного переходу . Доказів фіксації порушення, а також наявність свідків порушення позивачем п. 14.6 ПДР України не надано, хоча позивач наполягав на пред`явленні доказів. Також, позивачу не були роз`ясненні права та обов`язки, не запропонована правова допомога та не надана можливість скористатися правом на правову допомогу, в самій постанові відсутній підпис позивача, хоча відмови від підписання постанови ним не висловлювалась все це свідчить про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення. В результаті зупинки відповідач доказів вини не надав та склав незаконну постанову, оскільки факти, які викладені в ній не відповідають дійсності. Також, поліцейським не надано для ознайомлення відеозапису. При винесені відповідач не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення .

Ухвалою суду від 14.04.2020 року відкрито провадження та прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кузьмінського Віталія Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч.4 ст.47 КАС України відповідач - інспектор полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Матійчин І.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. Відповідач зазначив, що 31.03.2020 було помічено, що у м. Кривому Розі по вул. Каширська водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА КАРЕНС, з державним номерним знаком НОМЕР_2 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п.14.6 «в» ПДР України. Він зупинив транспортний засіб з дотриманням вимог закону, відрекомендувався водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки та попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, визначені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він перейшов до розгляду справи по суті на місці зупинки транспортного засобу. Будь-яких обмежень процесуальних прав водія з її боку не було. Після з`ясування обставин справи та оцінки всіх наявних доказів, він прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та виніс постанову. Жодних клопотань з боку позивача під час розгляду справи не надходило. Факт порушення зафіксовано на відеореєстраторі з автомобіля, з якого вбачається як позивач виконує обгін ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом котрий позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Розділу 33 та дорожньою розміткою. На переконання відповідача, винесена нею постанова є правомірною, обґрунтованою, містить посилання на належні та допустимі докази (відеофіксацію порушення), а факт порушення ОСОБА_2 вимог п.19.1 «а» ПДР України є доведеним. По суті пред`явленням позову позивач має намір спотворити дійсні обставин справи та ухилитись від адміністративної відповідальності за вчинене ним порушення, факт якого є доведеним. Доказів зворотного він суду не надав.

Представник позивача Богуславський А.С. у судовому засідання позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задовленні, у подальшому надав заяву про розгляд справи признаечного на 12-00 год. 14.04.2021 року за його відстуності, позовні вимоги підтримує.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів, з урахуванням позиції сторін по справі.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до висновку про про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

31 березня 2020 року інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Кузьмінським В.Й. винесено постанову серії ЕАК №2322825 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4). Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 31 березня 2020 року о 15 год. 11 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА КАРЕНС державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж 50 м перед пішохідними переходом у насаленому пункті , чим порушив п.14.6 «в» ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці. Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором полку ПП Кузьмінським В.Й. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом на диску DVD-R , час запису 14:13 год.).

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за №1376, більш того під час розгляду справи було досліджено відеодоказ, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо суттєвості порушення його прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі, виходячи з того, що позивачем не зазначено, які саме його права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного саме ст.268 КУпАП права на оскарження ним постанови по справі про адміністративне правопорушення, положення якої інспектором поліції були роз`яснені.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.14.6 «в» ПДР України, країни обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил обгону.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач посилався на наявність відеофіксації вчиненого позивачем правопорушення, а саме відеозапис на диску DVD-R під назвою «Факт правопорушення».

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

З відеозапису «» видно спілкування між Позивачем та Відповідачем біля автомобіля, а відеозапис «Факт правопорушення» розпочинається з руху автомобіля патрульної поліції та видно як автомобіль Позивача зі смуги зустрічного руху завершує обгін повернувшись на свою смугу руху прямо на пішохідному переході, що підтверджує порушення вимог п. 14.6 в ПДР України.

Посилання щодо не здійснення виміру відстані не менше 50 метрів до пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 "Пішохідний перехід" (знак 5.35.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу) не приймаються до уваги, оскільки спростовуються відеозаписом з якого чітко вбачається завершення обгону прямо на пішохідному переході, що суперечить п. 14.6 в ПДР України.

Інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови

Таким чином, вказані обставини та обсяг зібраних у справі доказів, є свідченням доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП із наявністю в його діях вини у формі необережності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт допущення позивачем порушення п.14.6 в ПДР України, дійсність порушення вимог обгону, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції, накладення інспектором ПП адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії", суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної ним постанови, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Отже, з огляду на ухвалення рішення на користь відповідача, суд вважає за необхідне витрати покласти на позивача.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кузьмінського Віталія Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 14.04.2021 року.

Суддя Гринь Н.Г.