Справа № 340/911/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/911/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що він отримує військову пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області. На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідач з 01.01.2018 року здійснив перерахунок його пенсії, виходячи з 70% від суми грошового забезпечення, хоча до цього пенсія виплачувалася з розрахунку 77% грошового забезпечення. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, стверджуючи, що при здійсненні перерахунку пенсії за ним зберігається право на збереження відсотку нарахування пенсії, визначеного на момент її призначення. Крім того, позивач посилається на те, що протягом 2018 2019 років він отримував перераховану пенсію з відтермінуванням виплат: у 2018 році 50%, у 2019 році 75% підвищення пенсії, що суперечить частині 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Норми постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", які передбачали поетапну виплату підвищення перерахованої пенсії, скасовані судовими рішеннями в адміністративній справі №826/3858/18, що набрали законної сили 05.03.2019 року. Проте відповідач за зверненням позивача відмовився виплатити 100% підвищення перерахованої пенсії. Позивач вказує, що такі дії суперечать Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та звужують його права й свободи. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області при проведенні перерахунку його пенсії з 01.01.2018 року щодо зменшення відсоткового значення її розміру з 77% до 70% сум грошового забезпечення, та у зменшенні розміру його пенсії за рахунок виплати у 2019 році 75% суми підвищення пенсії, перерахованого та визначеного на 01.03.2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити йому з 01.01.2018 року перерахунок пенсії відповідно до статті 63 Закону у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії в 77% сум грошового забезпечення, та провести виплату перерахованої пенсії з 05.03.2019 року в повному обсязі, без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та постановою Кабінету Міністрів України №804, та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

Також просив допустити до негайного виконання рішення суду в межах платежу на один місяць.

Ухвалою судді від 15.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані тим, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Виплачуючи позивачу перераховану пенсію, відповідач керувався пунктом 2 цієї постанови, якою передбачено, що підвищених пенсій слід проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Після того, як окремі норми цієї постанови були скасовані судовими рішеннями в адміністративній справі №826/3858/18, Кабінетом Міністрів України було прийнято новий нормативно-правовий акт, а саме постанову від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою керувався відповідач, виплачуючи пенсії, призначені за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Доводячи правомірність дій щодо проведення перерахунку пенсії позивача, посилаючись на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 року по 04.09.2020 року, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, з якої у 1993 році був звільнений у запас за віком. Вислуга років для призначення пенсії склала 29 років.

З 09.03.1993 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №2262-XII від 09.04.1992 pоку у розмірі 75 % відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.01.1996 року у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення.

З 2007 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яким йому виплачувалася пенсія за вислугу років у розмірі 77 % грошового забезпечення.

У зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Кіровоградським обласним військовим комісаріатом з метою перерахунку пенсії позивача складена та направлена до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідка №ФГ29428 від 07.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 6945, 50 грн.

На підставі цієї довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області 12.03.2018 року здійснено з 01.04.2018 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчислено її основний розмір, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, та визначено у розмірі 4861, 85 грн. (6945, 50 грн. х 70%), а з урахуванням надбавок та доплат - у розмірі 5886, 93 грн. Обраховано суму підвищення пенсії, як різницю між перерахованою пенсію та пенсією, яка призначалася до перерахунку, станом на 01.03.2018 року, та вирішено виплачувати це підвищення з 1 січня 2018 року щомісячно у розмірі 50 відсотків, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісячно у розмірі 75 відсотків, з 1 січня 2020 року - щомісячно у розмірі 100 відсотків.

Крім того, здійснено розрахунок на доплату суми різниці (доплати) між перерахованою та фактично виплаченою сумами пенсії за період з січня 2018 року по березень 2018 року, що склало 4042, 32 грн.

У лютому 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про здійснення перерахунку його пенсії, виходячи із 77% сум грошового забезпечення, та виплату його перерахованої пенсії з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постановою №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", які скасовані рішеннями судів.

Отримавши відмову, оформлену листом №1100-0307-8/9412 від 25.02.2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на незаконність зменшення відсотку, застосованого відповідачем при перерахунку його основної пенсії у 2018 році, та обмеження виплати його пенсії з 05.03.2019 року.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У свою чергу Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 1 якої було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 цієї постанови було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", раніше призначена позивачу пенсія підлягала перерахунку відповідно до статей 43, 51, 63 цього Закону. З огляду на норми пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року.

Судом установлено, що відповідач у березні 2018 року здійснив перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної позивачу на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчисливши її у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 цього Закону (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час призначення пенсій позивачу у березні 1993 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який був звільнений з військової служби у запас та мав вислугу 29 років, пенсія за вислугу років була призначена у розмірі, передбаченому пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII. Відсоток, з якого обчислювалася пенсія позивача, становив 50 % відповідних сум грошового забезпечення та збільшувався на 3 % за кожний рік вислуги понад 20 років (50% + (29 - 20) х 3%). Водночас, з огляду на частину 2 статті 13 Закону №2262-XII загальний розмір основної пенсії, призначеної позивачу, був обмежений граничним розміром 75% відповідних сум грошового забезпечення.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни.

Так, Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №103/96-ВР від 25.03.1996 року, введеним в дію з 01.01.1996 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

У зв`язку з цим пенсія позивача була перерахована до розміру 77 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII у редакції змін, внесених абзацом 4 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002 року, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згодом до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII знову були внесені зміни, зокрема пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166- VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 05.04.2001 року №3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа про податки) Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Передбачені Законом №2262-ХІІ процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення. Стаття 13 Закону №2262-XII регулює саме порядок призначення пенсії за вислугу років. Відтак, зміни, внесені до цієї статті, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 %, а потім 70 % грошового забезпечення поширюються на правовідносини щодо призначення пенсій за вислугу років, які виникли після набрання чинності цими змінами, але не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у березні 2018 року перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної та виплачуваної у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому Законом.

Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, при цьому перерахунку розмір пенсії позивача збільшився у порівнянні з розміром раніше призначеної та виплачуваної йому пенсії (3192, 05 грн.) і таке підвищення, визначене станом на 01.03.2018 року, склало 2694, 88 грн. Керуючись пунктом 2 постанови КМУ №103, відповідач розпочав з 01.01.2018 року виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 50% підвищення, що загалом склало 4539, 49 грн. З 01.01.2019 року по 31.12.2019 року відповідач здійснював виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 75% підвищення, що станом на 01.01.2019 року склало 5240, 21 грн., з 01.12.2019 року 6584, 07 грн.

З 01.01.2020 року пенсія позивачу виплачується без обмеження її розміру.

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 визнані протиправними та нечинними. Ці судові рішення набрали законної сили 05.03.2019 року.

За правилами частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, оскільки з 05.03.2019 року пункт 2 постанови КМУ №103 втратив чинність, тому з цього моменту відпали підстави для обмеження виплати позивачу пенсії, передбачені цією нормою.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19 (провадження №11-986заі19) щодо розстрочення виплат сум підвищеної пенсії військовослужбовців у відставці з 05.03.2019 року.

Проте згодом Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. Вказана постанова набрала чинності 04.09.2019 року.

Ця постанова Кабінету Міністрів України була оскаржена в адміністративних справах №640/19133/19 та №640/19648/19, що розглядалися Окружним адміністративним судом м. Києва. Проте дія цієї постанови не була зупинена, оскільки у справі №640/19648/19 суд ухвалою від 17.10.2019 року відмовив у вжитті заходів забезпечення позову. Згодом рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 року у справі №640/19133/19 постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визнано протиправною та нечинною. Вказане рішення суду набрало законної сили 31.03.2020 року.

Зважаючи на те, що з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року відповідач виплачував позивачу пенсію за вислугу років у розмірі, який обчислено з урахуванням 75% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, тому такі дії відповідача слід визнати протиправними.

Воднораз, з 04.09.2019 року діла постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка була обов`язковою для застосування відповідачем у правовідносинах, пов`язаних з перерахунком пенсій, призначених за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та передбачала виплату у 2019 році особам, звільненим з військової служби, перерахованих пенсій в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. Відповідач, керуючись цими нормами при проведенні виплати перерахованої підвищеної пенсії позивачу з 04.09.2019 року по 31.12.2019 року, діяв правомірно, порушень прав позивача не вчиняв, протиправних дій чи бездіяльності не допустив.

Подібна позиція щодо застосування постанов Кабінету Міністрів України, які встановлюють умови, порядок перерахунку та виплати пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та періоду їх дії висловлена Верховним Судом у постановах від 16.10.2019 року у справі №2040/6740/18, від 09.04.2020 року у справі №640/19928/18, від 17.06.2020 року у справі №2540/2873/18, від 21.10.2020 року у справі №826/13908/18, від 13.04.2021 року у справі №560/2720/19.

Відтак, суд установив, що у спірних правовідносинах відповідач протиправно зменшив у березні 2018 року розмір основної пенсії за вислугу років, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року безпідставно обмежував її виплату. З 04.09.2019 року відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії, перерахованої з 01.01.2018 року, не вчиняв.

Тож порушені права позивача слід поновити, задовольнивши позов частково та зобов`язавши відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити позивачу перераховану пенсію у відповідних розмірах та періодах.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії, оскільки, зважаючи на приписи частини 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а відповідно до статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Системний аналіз даних статей дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 року (справа №806/1952/18), від 15.09.2020 року (справа №635/7878/16-а), від 24.11.2020 року у справі №815/460/18, який вказав, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а вказала, що, визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Позивач стверджує, що дізнався про порушення своїх прав, отримавши відповідь ГУ ПФУ в Кіровоградській області №1100-0307-8/9412 від 25.02.2021 року.

Суд зазначає, що позивач не мав обов`язку контролювати правильність перерахунку його пенсії, проведеного органом ПФУ відповідно до частин 3, 4 статті 63 Закону №2262-XII на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, здійснивши у березні 2018 року такий перерахунок пенсії, тоді ж або після цього повідомляв позивача у будь-який спосіб про розмір відсотку, застосованого ним при обчисленні основного розміру пенсії позивача. Тож відповідач не може стверджувати про те, що позивач знав чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав такими діями органу ПФУ, але зволікав зі зверненням до суду за вирішенням цього спору, що вплинуло на тривалість порушення його права на отримання пенсії у належному розмірі саме з його вини. За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач має право на судовий захист лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, та вважає, що позивач строк звернення до суду з цим позовом не пропустив.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки у цій справі судом вирішено вимогу про присудження позивачу виплати нарахованих йому сум пенсії з 05.03.2019 року, тому суд вважає за доцільне допустити рішення суду в цій частині до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Судові витрати сторонами у справі не понесені.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 77 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за рахунок виплати 75% суми підвищення до пенсії, у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 77 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, за період з 5 березня 2019 року до 3 вересня 2019 року включно.

Допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині в межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. Черниш