Справа № 460/931/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Київ №460/931/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомКомпанії «Даінтер Транс»
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправними та скасування постанов
встановив:

Компанія «Даінтер Транс» звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області від 20 листопада 2019 року про застосування до Компанії «Даінтер Транс» адміністративно-господарських штрафів: №161322, №161323, №161324, №161325, №161,326, №161327, №.61328, №161329, 61330, №161331, №161332, №61333, №161334, №161335, №161336, №161337, №161338, №161339.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність прийнятих оскаржуваних постанов, оскільки відповідачем порушено процедуру розгляду справи про правопорушення, а саме не було запрошено уповноваженого представника позивача до такого розгляду, більше того, оскаржувані постанови прийняті у той самий день, що й встановлено порушення.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року адміністративну справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що уповноважені особи Державної служби України з безпеки на транспорті діяли в межах наданих повноважень та на підставі чинного законодавства при винесенні оскаржуваних постанов.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій заперечив проти висновків, викладених у відзиві з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок та направлення на перевірку №007390 від 15 листопада 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області здійснено рейдову перевірку на а/д Київ-Чоп 434 км транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів.

Працівниками Укртрансбезпеки о 12:30 20 листопада 2019 року зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , що належить Dainter Trans SP.Z.O.O., за кермом т/з знаходився ОСОБА_1 .

Під час рейдової перевірки встановлено, що перевізник Dainter Trans SP.Z.O.O здійснює міжнародне перевезення вантажу.

За результатами перевірки 20 листопада 2019 року складено акт №172653, яким встановлено, що водій ОСОБА_1 передав інспектору для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Належність транспортного засобу до перевізника Dainter Trans SP.Z.O.O встановлено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Під час перевірки встановлено наявність в транспортному засобі аналогового тахографа, а тому з метою подальшої перевірки дотримання водієм режимів праці та відпочинку, визначених ЄУТР, водію запропоновано надати для контролю заповнені щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку у кількості, що передбачена ЄУТР, а саме за поточний день та попередні 28 календарних днів, а у разі їх відсутності Бланк підтвердження діяльності.

Водій ОСОБА_1 надав для перевірки щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку за поточний день. Водій ОСОБА_1 надав для перевірки інспекторам роздрукований з цифрового тахографа реєстраційні листки режимів праці та відпочинку за період з 12 листопада 2019 року до 20 листопада 2019 року. Окрім того, у водія під час перевірки не було Бланку підтвердження діяльності, який би вказував на те, що в окремі дні, він не працював та перебував на відпочинку, лікарняному, відпустці тощо.

На підставі встановлених порушень Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області 20 листопада 2019 року прийняті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а саме №161322, №161323, №161324, №161325, №161,326, №161327, №.61328, №161329, 61330, №161331, №161332, №61333, №161334, №161335, №161336, №161337, №161338, №161339, якими за порушення: управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія за 18 днів (з 11 листопада 2019 року по 25 жовтня 2019 року), на підставі абзацу 11 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн кожна.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність прийнятих постанов, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-підприємцями, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ (далі - Закон України «Про автомобільний транспорт»).

Частиною восьмою статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії.

Згідно з частиною третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт»: з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24 червня 2010 року №385 (далі - Інструкція) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - «калібрування»;

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема:

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції: перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахокарт.

В ході розгляду справи судом встановлено, що під час проведення перевірки водієм ОСОБА_1 в порушення вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, Закону України «Про автомобільний транспорт», Інструкції не було надано щоденні реєстраційні листки режиму роботи та відпочинку (тахокарти) за періоди з 25 жовтня 2019 року по 11 листопада 2019 року.

Крім того, у водія під час перевірки не було бланку підтвердження діяльності, який би вказував на те, що в окремі дні він не працював та перебував на відпочинку, лікарняному, відпустці тощо.

Також, не було надано позивачем щоденні реєстраційні листки режиму роботи та відпочинку (тахокарти) й під час розгляду та вирішення даної справи.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача, що водій надав під час перевірки довідку про початок роботи, оскільки відповідно до вказаної вище поправки він повинен був надати бланк підтвердження діяльності.

Заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом.

Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 10 травня 2019 року у справі №816/124/17.

Щодо посилань позивача про те, що розгляд справи відбувся без представника уповноваженої особи, суд зазначає наступне.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів визначено в пунктах 20-30 Порядку № 1567.

Відповідно до пунктів 20, 21, 22 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно з пунктом 25 Порядку №1567 у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

За результатами заходу контролю складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів №172653 від 20 листопада 2-19 року. В якому зафіксовані порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 11 частини першої статті 60 цього Закону України «Про автомобільний транспорт», які полягали в управлінні водієм транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажу без щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку за наведені вище дати. Акт складався на місці перевірки в присутності водія ОСОБА_1 і підписаний з зауваженнями, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті та позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених зауважень.

А тому такі доводи позивача не приймаються судом.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області правомірно прийнято оскаржувані постанови від 20 листопада 2019 року №161322, №161323, №161324, №161325, №161,326, №161327, №.61328, №161329, 61330, №161331, №161332, №61333, №161334, №161335, №161336, №161337, №161338, №161339 про застосування адміністративно-господарського штрафу, а тому в задоволенні позовних вимог Компанії «Даінтер Транс» має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Компанії «Даінтер Транс» залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко