Справа № 607/19139/20
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 Справа №607/19139/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 доГоловного Управління Національної поліції в Тернопільській області, старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Родзоняка Андрія Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Родзоняка А.Р., у якому просить визнати протиправними дії старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Родзоняка А.Р. щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 серія ГАА № 123305 та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 серія ГАА № 123305, винесену старшим дільничним офіцером Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області Родзоняком А.Р., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 89 КУпАП закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме сплачений ним судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що постановою серії ГАА №123305 по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 р. винесеної старшим дільничним офіцером Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Родзоняком А.Р. , притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП, за здійснення наїзду автомобілем на собаку та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. Вважає дії старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Родзоняка А.Р. протиправними, а постанову незаконною та необгрунтованою, винесену з порушенням матеріальних та процесуальних прав позивача з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 89 КУпАП, жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я. Згідно ст.ст. 9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в жорстокому поводженні з тваринами, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення. Із аналізу ч. 1 ст. 89 КУпАП випливає, що суб`єктом передбаченого адміністративного правопорушення може бути лише власник цієї тварини. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, передбачає наявність умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання ці їх наслідків. Таким чином, винність є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст - психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України. Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП є жорстоке поводження з тваринами, а саме знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 89 КУпАП є незаконним та безпідставним, оскільки він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, оскільки не є власником собаки. Під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 собаки не бачив, вчинив частковий наїзд на собаку випадково, тобто у нього відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи вищенаведене, вважає, що в даному випадку, відсутній склад адміністративного правопорушення, а отже відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю. Також зазначає, що в постанові не зазначено жодного посилання на докази, які б підтверджували подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП.

Представник Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області надала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що 26.10.2020 року надійшов рапорт начальника ВК ГУНП Крети С. про те, що під час моніторингу мережі Інтернет на сторінці користувача ОСОБА_3 розміщений запис із відео файлом, на якому водій машини «Таксі» служби «549» здійснив наїзд на собаку, а також авторка звернулася із проханням до працівників поліції встановити особу водія і покарати згідно чинного законодавства. 25.10.2020 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» червоного кольору, рухаючись по вул. Галицька 38 у м. Тернопіль, на якій розташована автомийка, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме - збив собаку, не вчинив будь-яких дій для надання допомоги собаці,яку збив, залишив собаку та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. В ході перевірки матеріалів дільничним інспектором поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільської області Родзоняком А.Р. було встановлено водія «таксі 549», який здійснив наїзд на собаку, та опитано його по даному факту. У зв`язку з очевидним порушенням, дільничним офіцером поліції Родзоняком А. було винесено постанову серії ГАА №123305 від 30.10.2020 за ч.1 ст. 89 КУпАП. Із змісту диспозиції ч.1 ст. 89 КУпАП вбачається, що об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин. У матеріалах справи міститься відеозапис, з якого вбачається, що правопорушник (позивач) керуючи автомобілем по вул. Галицькій, що у м. Тернополі на території автомийки, здійснив наїзд на собаку передніми та задніми колесами автомобіля. Під час наїзду собака знаходився попереду транспортного засобу, а тому ОСОБА_1 як водій, враховуючи невелику швидкість, з якою він рухався на автомобілі, не міг її не бачити. У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що він керуючи транспортним засобом почув, що на щось наїхав, вийшовши із автомобіля та побачив, що це була собака, яка відбігла від авто. Вказані пояснення, на думку відповідача свідчать про те, що ОСОБА_1 залишив собаку напризволяще, та незважаючи на факт що завдав фізичного болю та страждання тварині, не хвилювався за її стан, та чи взагалі тварина після наїзду залишилась живою, або їй потрібна була допомога. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. При винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначає наступне. До договору без номеру про надання правової допомоги від 3.11.2020 р. позивач долучив акт обсягу наданої правової допомоги №1 від 05.02.2021 р. та виписку за рахунками за 04.02.2021 про сплату 2 тис.грн. Гонорар за договором про надання правничої допомоги від 03.11.2020 р. оплачений за день до підписання акту, а тому вважає, що акт № 1 був створений пізніше як проведена оплата за договором про надання правничої допомоги. Із наданого позивачем розрахунку, вбачається, що ряд послуг, як узгодження правової позиції, є дуже узагальненими та не дає можливості прослідкувати реальний об`єм виконаної роботи. Все це унеможливлює задоволення вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу. Крім того, позивач не надав суду акту виконаних робіт з детальним описом проведених робіт адвокатом, оскільки судом може бути відшкодовано лише реально понесені витрати. Відсутність вказаних доказів унеможливлює винесення рішення про стягнення з ГУНП витрат на правову допомогу. Вважає, що оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно об`єктивних обставин справи, а тому, позов до задоволення не підлягає.

Відповідач старший дільничний офіцер поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Родзоняк А.Р. відзиву на позов не подавав.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Башуцький І.Я. подану позовну заяву підтримав із мотивів зазначеній у ній, а тому просить позов задовольнити.

Представник Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. У поданому відзиві зазначила, що у разі відсутності представника відповідача, просить справу розглядати у його відсутності.

Старший дільничний офіцер поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Родзоняк А.Р. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Як вбачається із змісту постанови серії ГАА №123305 по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року, ОСОБА_1 , 25 жовтня 2020 року, о 13 год. 00 хв., перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мітсубіші Ланцер» червоного кольору, Таксі 549, по вул. Галицька, 38 в м. Тернополі, здійснив наїзд на собаку коричневої окраси, чим спричинив їй фізичний біль та страждання, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 89 КУпАП.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 89 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна ж одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушенню правил утримання тварин.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КУпАП, жорстке поводження з тваринами, знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтві чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) жорстокому поводженні з тваринами; 2) мордуванні тварин; 3) вчиненні інших дій, які призвели до мучення, каліцтва чи загибелі тварин.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм з метою примушування тварин до виконання будь-яких вимог; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо. При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів. Забороняється: розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання; розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю; примушування до нападу одних тварин на інших, крім випадків використання собак мисливських порід, інших ловчих звірів та птахів для полювання; проведення генетичних змін на тваринах; застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу; інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, останній зазначив, що «…25.10.2020 року близько 13 год., він приїхав на автомийку по вул..Галицька. Помивши автомобіль, він виїжджав з автомийки та почув що на щось наїхав, вийшовши з автомобіля, побачив, що собака побігла. Коли він виїжджав з автомийки, то не бачив, що собака лежала біля автомобіля…». До матеріалів справи додано також дані з мережі Інтернет на яких зафіксовано автомобіль марки Mitsubishi таксі № 549 , який рухався по вул..Галицькій по проїжджій частині дороги, де в цей час перебувала собака. Проте, дані матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про жорстке поводження ОСОБА_1 із тваринами в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», тобто знущання над ними, завдання їм побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, порушення правил утримання тварин.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення. При цьому, суд зазначає, що дії ОСОБА_1 , який був водієм транспортного засобу марки «Mitsubishi» таксі 549» та вчинив наїзд на собаку, яка перебувала на проїжджій частині дороги, можуть свідчити про порушення позивачем ПДР України, а тому повинні кваліфікуватись за нормами КУпАП, які передбачають відповідальність за адміністративні правопорушення вчинені на транспорті (Глава 10 КУпАП).

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі, закриттю.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання дій старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Родзоняка А.Р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними суд зазначає наступне.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнавати протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними дій старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Родзоняка А.Р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, до задоволення не підлягає.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КУпАП розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача представлено суду акт №1 обсягу наданої правової допомоги, з якого вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Сила права» було надано наступну правничу допомогу ОСОБА_1.: попередня консультація, вивчення документів, судової практики та аналіз законодавства щодо предмета спору на суму 500 грн.; формування правової позиції та підготовка позовної заяви - 2000 грн.; участь у судових засіданнях в суді першої інстанції - 1000 грн., всього на суму 3000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано виписку за рахунками адвокатського об`єднання «Сила права» за 04.02.2021 р.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача звернув увагу суду на неспівмірність витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем, зі складністю справи та ціною позову, тому суд, дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження наданої правничої допомоги та розмір понесених позивачем витрат, враховуючи часткове задоволення позову, вважає, що співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг буде відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 гривень. При цьому, судом при розрахунку витрат на правничу допомогу затрачених позивачем береться до уваги участь представника позивача в одному судовому засіданні та часткове задоволення позову.

Також, при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом також взято до уваги правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, а також частковому відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу на суму 1 000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, старшого дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Родзоняка Андрія Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову ГАА №123305 по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року, згідно якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 89 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 1 ст. 89 КУпАП - провадженням закрити.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан