Справа № 357/2017/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2017/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Луцика Андрія Сергійовича, третя особа у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначала, що постановою поліцейського взводу тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Луцика А.С. серії БАА № 556201 від 21.01.2021 її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки вона не винна, факту доказу її вини у використанні номерного знаку, який не відповідає вимогам стандартів не було. Доказів правопорушення в її діях, постановою не наведено, відсутні письмові докази відео та фото фіксування технічними засобами. Крім того, не було відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила скасувати постанову поліцейського взводу тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Луцика Андрія Сергійовича БАА № 556201 від 21.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

09.03.2021 ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Національної поліції в Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 отримала 19.03.2021. Відповідач поліцейський Луцик Андрій Сергійович, ухвалу про відкриття провадження справи з доданими до неї документами отримав 20.03.2021. Третя особа - Головне управління Національної поліції в Київській області отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 18.03.2021. 26.03.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про прийняття уточненої позовної заяви у зв`язку з технічними недоліками попередньої та зміни назви відповідача.

15.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву на підписом представника відповідача за довіреністю Клепач В.А., в якому останній просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що викладенні в позові твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки доводи позивача про відсутність підстав зупинки транспортного засобу керованого ним не відповідають дійсності, оскільки інспектор патрульної поліції разом зі своїм напарником безпосередньо стали свідками вчинення правопорушення позивачем, - а саме позивач керуючи транспортним засобом по вул. Леваневського, мав технічну несправність транспортного засобу, а саме не працювала ліва фара в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, та встановлений номерний знак на керованому ним авто був жовтого кольору і мав нанесену символіку Європейського Союзу та державний прапор України, що в свою чергу є ознакою порушення п.30.2 ПДР України, що підтверджується доданим відеозаписом з нагрудної бодікамери ВН1058), та після зупинки позивача було ознайомлено з таким порушенням, а отже зупинка транспортного засобу позивача була виконана правомірно.

Вказував, що в рамках встановлення інформації щодо належності номерного знаку «АЕС» транспортного засобу керованого позивачем - було встановлено, та при перевірці реєстраційного талону на транспортний засіб виявлено, що транспортному засобу «Range Rover» яким керував позивач належить іноземний номерний знак « НОМЕР_1 », а отже в даному випадку отримана інформація є належним та допустимим доказом того, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком який не належить такому, та і діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.6 ст.121 КУпАП.

Отже, урахуванням того, що позивачем під час розгляду справи не було надано свідоцтво про реєстрацію керованого ним транспортного засобу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, а номерний знак містив державний прапор України з метою всебічного з`ясування всіх обставин справи - було встановлено, що номерний знак встановлений на транспортному засобі «Range Rover» «АЕС» не може відповідати вищевказаному ДСТУ 3650:2019 та має ознаки кустарного виробництва. А тому позивачем, жодним чином не спростовано ті обставини, які стали підставою притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.01.2021 поліцейським взводу тактико-оперативного реагування Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Луцик А. С., винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21.01.2021 о 2 год. 55 хв. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LAND ROVER «RANGE ROVER», номерний знак АЕС, здійснила рух по вул. Героїв Крут в місті Біла Церква із номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу та відповідає вимогам стандартів.

Вказана постанова містить відомості про долучення відео з БК ВН 1058.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Позивач звертаючись до суду з позовом, зазначала, що доказів правопорушення в її діях, постановою не наведено, відсутні письмові докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не було відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Разом з цим відповідачем до відзиву додано відеозапис, досліджуючи який судом встановлено, що ним підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, а саме керування транспортним засобом «Range Rover», з номерним знаком «АЕС», на якому встановлено номерні знаки, що не відповідають вимогам ДСТУ 3650:2019. Крім того, позивач була присутня на місці складання постанови, була повідомлена про її складання, під час спілкування з інспектором нею висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення. ОСОБА_1 було роз`яснені її права, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та права, передбачені статтею 63 Конституції України.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповдіно до ч.3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Прийняття рішення щодо визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень щодо зупинки транспортного засобу, не входить, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, до повноважень місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем були надані належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, спростовано твердження останнього про його не причетність до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, була доведена відповідачем в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що рішення відповідача суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято без порушення вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.

На підставі ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суб`єкта власних повноважень - постанову поліцейського взводу тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Луцика Андрія Сергійовича, оформленого постановою серії БАА № 556201 від 26 січня 2021 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Поліцейський взводу тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Луцик Андрій Сергійович, місце знаходження: 09109, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Сухоярська, будинок 18-а.

Третя особа на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Київській області, місце знаходження: 01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15. Код .

СуддяМ. М. Бебешко