Справа № 808/2154/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 808/2154/18

провадження № К/9901/32000/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Білак С.В., суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,)

у справі №808/2154/18

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановленої Законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з урахуванням проведених виплат, на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у задоволенні позову відмовлено.

3. 28 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у зв`язку з виключними обставинами.

4. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року в справі №808/2154/18 у зв`язку з виключними обставинами задоволено:

рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 в справі №808/2154/18 скасовано;

прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати з 04 травня 2018 року та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 справі №3-14/2019, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 ухвалу суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні заяви позивача.

6. Вважаючи зазначену постанову такою, що постановлена з порушення вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції в частині дати, з якої слід перерахувати пенсію позивача.

II. ЗМІСТ ЗАЯВИ ПОЗИВАЧА

7. 28 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у зв`язку з виключними обставинами

8. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначав, що рішенням Конституційного Суду України, яке ухвалене 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

9. Оскільки саме визнана неконституційною норма була підставою для відмови позивачу у задоволенні його позову, останній вважає, що в цьому випадку існують виключні обставини, передбачені статтею 361 КАС України.

III. ОЦІНКА CУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник як на підставу перегляду судового рішення за правилами Глави 3 КАС України, є виключними в розумінні цього кодексу.

11. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції зазначив, що у цьому випадку рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року по справі №1-247/2018(3393/18) не впливає на спірні правовідносини, які виникли до прийняття зазначеного рішення. На час виникнення спірних правовідносин - відмови позивачу у задоволені позову рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018, положення частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині словосполучення «дійсної строкової» були чинними та підлягали застосуванню відповідачем та судом.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує, що він оскаржував в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в частині дати, з якої позов задоволений. При цьому, він не заявляв вимог про скасування рішення суду першої інстанції в цілому, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно вийшов за межі апеляційної скарги та скасував рішення суду першої інстанції.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходить з наступного.

14. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

15. Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.

16. Так, Суд зазначив:

«…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

17. Колегія суддів бере до уваги, що справу на розгляд об`єднаної палати було передано колегією суддів, до якої входить частина суддів колегії, що розглядає цю справу; що саме об`єднана палата вирішує питання застосування норми права у разі наміру відступити від висновків суду у складі інших колегій суддів; що Велика Палата Верховного Суду не вбачала виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України (ухвала від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18).

18. Зважаючи на вищенаведене, Суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.

19. Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. З огляду на наведений вище правовий висновок підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку відсутні.

20. Окремо колегія суддів звертає увагу, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не впливає на спірні правовідносини, що виникли раніше, є безпідставним та не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду відповідного судового рішення, проте за певних умов (якщо рішення ще не виконане).

Крім того, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19).

21. Окремо колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

22. Позивач зазначає, що він оскаржував рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2019 у цій справі лише в частині, якою у задоволенні його заяви відмовлено (щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок), відтак суд апеляційної інстанції безпідставно скасував рішення суду першої інстанції в цілому, що зобов`язаний виправити Верховний Суд.

23. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

24. На даний час релевантна судова практика однозначно свідчить про те, що в рамках спірних правовідносин відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача. Задоволення касаційної скарги і залишення в силі рішення суду першої інстанції лише з мотивів неподання відповідної апеляційної скарги відповідачем призведе до того, що позивач отримає соціальні виплати, право на які у нього фактично відсутнє. Зазначений підхід є недопустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

25. За змістом статті 341 КАС України Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

26. В цьому випадку зазначений в п. 16 цього судового рішення правовий висновок Верховного Суду сформований після подання касаційної скарги у цій справі, а тому, з огляду на зазначені вище положення процесуального Закону, зазначений правовий висновок враховується Судом при оцінці доводів касаційної скарги.

27. Відповідно до статті 351 КАС України Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

28. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, яке узгоджується з позиціями Верховного Суду, проте з помилкових мотивів, які підлягають зміні.

29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 у справі №808/2154/18 змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018, а в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб