Справа № 200/12231/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Справа№200/12231/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28.12.2020 Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (місце знаходження: проїзд Індустріальний, буд. 1, м. Авдіївка, Донецька область, 86065, ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками (місце знаходження: просп. Перемоги, буд. 120-А, м. Київ, 03115, ) з вимогами про (з урахуванням уточнень):

- визнання неправомірними дій (бездіяльності) Державної лікарської служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» у переоформленні ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову;

- зобов`язання відповідача переоформити ліцензію серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову шляхом видачі паперового бланку ліцензії із зазначенням про її безстроковість;

- зобов`язання відповідача внести відповідний запис до ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (http://usuan.dls.gov.ua/) про переоформлення ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

15.01.2021 з метою виконання ухвали суду позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

10.02.2021 надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

10.02.2021 надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

10.02.2021 відповідачем заявлено клопотання про участь його представника в судовому засіданні 03.03.2021 в режимі відеоконференції

Ухвалою суду від 10.02.2021 вирішено подальший розгляд справи №200/12231/20-а здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 03.03.2021.

10.02.2021 судом відмовлено в задоволенні клопотання представника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками про участь у судовому засіданні 03.03.2021 в режимі відеоконференції.

18.02.2021 до суду надійшло клопотання відповідача, яким останній просить суд долучити до матеріалів справи зазначений в додатку доказ.

23.02.2021 надійшло клопотання відповідача про участь у судовому засіданні 03.03.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи Easycon.

01.03.2021 судом задоволено клопотання представника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи Easycon.

В підготовчому засіданні 03.03.2021 приймали участь представники позивача.

03.03.2021 через відсутність технічних можливостей представник відповідача не брав участь в підготовчому засіданні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного від 03.03.2021 відкладено підготовче судове засідання у справі на 01.04.2021.

29.03.2021 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. В подальшому позивач направив до суду аналогічний примірник заяви засобами електронного та поштового зв`язку.

01.04.2021 представник позивача з`явився, підтримав заяву про уточнення позовних вимог.

01.04.2021 представник відповідача в підготовче засідання не прибув, причини неявки суду невідомі, докази належного повідомлення про дату підготовчого засідання знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою від 01.04.2021 прийнято заяву представника позивача про зміну (збільшення) позовних вимог від 29.03.2021. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2021.

02.04.2021 надійшло клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні 15.04.2021 в режимі відеоконференції.

05.04.2021 судом задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні 15.04.2021 в режимі відеоконференції.

15.04.2021 відповідач не направив в судове засідання свого представника. Матеріали справи містять докази належного повідомлення про розгляд справи.

15.04.2021 представник позивача приймав участь у розгляді справи, надавав пояснення по суті вимог, заявив клопотання про продовження розгляду справи у письмовому провадженні.

Протокольною ухвалою суду від 15.04.2021, враховуючи заяву представника позивача та неявку представника відповідача, вирішено подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що до строку спливу отриманої ним у 2009 році ліцензії набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до положень якого ліцензії та документи довільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції. Вказує, що місцем діяльності позивача є с. Новгородське м. Дзержинськ Донецької області, яке включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Зазначає, що станом на дату звернення до суду Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та всі нормативно-правові акти, які визначають права та гарантії громадян на території проведення АТО, не втратили чинності. Отже, вважає, що станом на дату звернення до суду існували всі передбачені законом умови для переоформлення діючої ліцензії.

Зауважує, що Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» набрав чинності у 2015 році, тобто вже після введення в дію Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», отже, вважає, що до відносин стосовно переоформлення ліцензії на безстрокові підлягають застосуванню саме приписи Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Вказує, що отримана ним ліцензія стала безстроковою не внаслідок будь-яких дій чи бездіяльності позивача, а в силу Закону, а органом ліцензування помилково не застосовано до спірних правовідносин норму, яка є спеціальною та прийнята пізніше.

Крім того, вважає обраний спосіб захисту порушених прав, таким, що не спрямований у втручання дискреційних повноважень відповідача. Посилається також на те, що ліцензія може бути переоформлена на паперовому носії із зазначенням про її безстроковість.

Під час розгляду справи по суті представник позивача надав аналогічні за змістом пояснення.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність викладених в ній доводів. Відповідач зазначив, що Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» є спеціальним нормативно-правовим актом, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, він не був скасований і є чинним. Вказує, що відповідно до цього Закону ліцензія видається строком на п`ять років. Зауважує, що положення цього Закону виключають можливість вирішення питання переоформлення ліцензії на безстрокову. Відповідач вважає, що терміновість видачі ліцензії є одним з дієвих заходів організаційного характеру щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Крім того, вказує, що Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» на сьогоднішній день не передбачає видачі суб`єкту господарювання ліцензії в паперовому вигляді, вноситься лише відповідний запис до ліцензійного реєстру.

Також посилається на те, що на момент звернення до суду ТОВ «НВО «ІНКОР і КО» вже не виступало суб`єктом господарювання і припинило своє існування як юридична особа.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.12.2009 Комітетом контролю за наркотиками ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» видано Ліцензію серії АВ №498818 на придбання, зберігання, використання, знищення прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» терміном дії до 10.12.2014.

12.10.2020 ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками подано заяву №1396-20з про переоформлення ліцензії на безстрокову, в якій просило відповідно до частини третьої статті 8, пункту 6 статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» переоформити ліцензію на право провадження господарської діяльності з придбання, зберігання, використання, знищення прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» на безстрокову та внести відповідні відомості до ліцензійного реєстру.

04.11.2020 Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками листом повідомила ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» про те, що, зокрема, ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається на п`ять років.

29.12.2020 листом № 09-4б/06/486-6278 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», позивач, повідомив Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками про те, що з 01.12.2020 ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» реорганізовано шляхом його приєднання до ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» з відповідною передачею ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» усіх прав, обов`язків і майна ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО». У зв`язку з цим, ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» повідомив, що органу ліцензування буде наданий пакет документів для розширення дії ліцензії ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на «Придбання, зберігання, використання, знищення прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у термін згідно з пункту 4 статті 15 Закону №222-VIII від 02.03.2015 «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Вважаючи, що листом від 04.11.2020 Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками, відповідач, фактично відмовив у видачі безстрокової ліцензії ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО», позивач звернувся до суду з цим позовом.

01.12.2020 здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» (ідентифікаційний код 31297266) на підставі рішення про реорганізацію. Правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» визначено ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (ідентифікаційний код 00191075), що підтверджено даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо відмови ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР І КО» у видачі безстрокової ліцензії із підстави, що ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається на п`ять років.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2015 №647, Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сферах контролю якості та безпеки лікарських засобів, у тому числі медичних імунобіологічних препаратів (далі - лікарські засоби), медичної техніки і виробів медичного призначення (далі - медичні вироби), та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу.

Підпунктом 16 пункту 4 вказаного Положення встановлено, що до компетенції Держлікслужби належить видача суб`єктам господарювання ліцензії на провадження господарської діяльності з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та з розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку.

Відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів регулюються Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (далі Закон №60/95-ВР, в редакції, чинній на час видачі ліцензії ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» у 2009 році), відповідно до абзацу 3 статті 7 якого діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється юридичними особами всіх форм власності за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII (далі Закон №1669-VII) передбачено, що ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

28.06.2015 набрав чинності Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII (далі Закон № 222-VIII), який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Як встановлено частиною першою статті 3 Закону №222-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі єдиної державної системи ліцензування, що реалізується, зокрема, шляхом визначення Кабінетом Міністрів України органів ліцензування, крім державних органів, які визначені органами ліцензування законом, видів господарської діяльності, визначених статтею 7 цього Закону.

Законом №222-VIII визначено вичерпний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, до якого пунктом 22 частини першої статті 7 цього Закону включено як такі, що підлягають ліцензуванню, види господарської діяльності: культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Частиною шостою статті 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №222-VIII встановлено, що ліцензії на провадження видів діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти. Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які діють на день набрання чинності цим Законом і мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно в тижневий строк.

Судом вище встановлено, що ліцензія серії АВ №498818, видана 22.12.2009 Комітетом контролю за наркотиками ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» на придбання, зберігання, використання, знищення прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» терміном дії до 10.12.2014, на час звернення ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» щодо її переоформлення та була чинною безстроково в силу положень закону №1669-VII, тобто і на час набрання чинності Законом №222-VIII.

Отже, зважаючи на приписи Закону №222-VIII, якими передбачено імперативне встановлення автоматичного набуття ліцензіями, чинних на час набрання чинності цим Законом, статусу безстрокових з прийняттям цього Закону, ліцензія ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» серії АВ №498818, видана 22.12.2009, автоматично набула статусу безстрокової з моменту набрання чинності цим Законом.

Суд критично оцінює посилання відповідача на пріоритетність норм Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» як спеціального нормативно-правового акта, що регулює спірні правовідносини.

Частиною першою статті 8 Закону №60/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ліцензування діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів здійснюється відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" з урахуванням встановлених цією статтею особливостей.

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 60/95-ВР ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається на п`ять років.

Суд зазначає, що Закон №60/95-ВР визначає загалом правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які в цілому мають враховуватись, серед іншого, органом ліцензування.

Проте, Закон №222-VIII є спеціальним законом у сфері ліцензування та, крім того, прийнятий пізніше (набув чинності 28.06.2015), ніж Закон №60/95-ВР.

За загальними правилами при колізії між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати приписи частини шостої статті 21 Закону №222-VIII.

Аналогічної позиції також дотримується Державна регуляторна служба України, яка відповідно до Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 №724, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, а також є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Так, у своїх роз`ясненнях щодо строку дії ліцензій на провадження господарської діяльності у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів від 05.10.2015 Державна регуляторна служба України вказала, що ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які діяли на день набрання чинності Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк. При цьому, Державна регуляторна служба України зазначила, що частина шоста статті 21 Закону не встановлює порядок видачі, переоформлення або анулювання ліцензій, а містить положення, пов`язані із набранням чинності самим Законом, зокрема, стосовно безстрокового терміну дії ліцензій, які були чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, а також можливості (а не порядку) їх разового переоформлення.

Суд зауважує, що приписи статті 21 Закону №222-VIII є імперативними та виключають можливість відповідача вирішувати питання щодо переоформлення ліцензії за поданою ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» заявою на власний розсуд.

Отже, враховуючи те, що ліцензія ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» серії АВ №498818, видана 22.12.2009, на час подання вказаним суб`єктом господарювання заяви щодо її переоформлення була чинною, дії відповідача щодо відмови у переоформленні вказаної ліцензії на безстроковий період є протиправними.

Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на статтю 3 Регламенту ЄС від 11.02.2004 №273/2004 (Regulation (EC) No 273/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 on drug precursors), адже цей Регламент не імплементовано в законодавство України, у зв`язку з чим він не застосовується до спірних правовідносин.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій Державної лікарської служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» у переоформленні ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову, та, відповідно, наявність підстав для їх задоволення.

Водночас, суд звертає увагу на обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав.

Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача переоформити ліцензію серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову шляхом видачі паперового бланку ліцензії із зазначенням про її безстроковість та зобов`язати відповідача внести відповідний запис до ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (http://usuan.dls.gov.ua/) про переоформлення ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд підкреслює, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що відповідно до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 01.12.2020 здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» (ідентифікаційний код 31297266) на підставі рішення про реорганізацію. Правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» визначено ПрАТ "АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (ідентифікаційний код 00191075).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону № 222-VIII ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію.

Частиною другою статті 15 Закону № 222-VIII ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом строку, встановленого ліцензійними умовами. У разі відсутності ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом одного місяця з дня, наступного за днем їх настання.

У разі порушення ліцензіатом строку повідомлення органу ліцензування про зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, ліцензіат також притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті якщо ліцензіат припиняється в результаті злиття, приєднання чи перетворення або все його майно передається приватному партнеру, концесіонеру і його правонаступник або приватний партнер, концесіонер має намір провадити вид господарської діяльності, на провадження якого ліцензіат мав ліцензію, такий правонаступник або приватний партнер, концесіонер має право для забезпечення завершення організаційних заходів, пов`язаних з отриманням нової ліцензії на його здійснення, провадити у строк, що не перевищує шести місяців, такий вид господарської діяльності на підставі раніше виданої ліцензії. Після закінчення цього строку правонаступник або приватний партнер, концесіонер зобов`язаний отримати нову ліцензію, а раніше видана ліцензія підлягає анулюванню.

Як встановлено судом вище, 29.12.2020 листом №09-4б/06/486-6278 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» повідомило Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками про те, що з 01.12.2020 ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» реорганізовано шляхом його приєднання до ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» з відповідною передачею ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» усіх прав, обов`язків і майна ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО». У зв`язку з цим, ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» повідомив, що органу ліцензування буде наданий пакет документів для розширення дії ліцензії ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на «Придбання, зберігання, використання, знищення прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у термін згідно з пунктом 4 статті 15 Закону №222-VIII від 02.03.2015 «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Відтак, зважаючи на те, що Законом № 222-VIII встановлено шестимісячний термін, протягом якого правонаступник ліцензіата має право для забезпечення завершення організаційних заходів, пов`язаних з отриманням нової ліцензії, провадити певний вид господарської діяльності на підставі раніше виданої ліцензії, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає засадам адміністративного судочинства та фактично не призведе до відновлення його прав та законних інтересів.

Суд зазначає, що Законом № 222-VIII передбачений певний механізм, спрямований на забезпечення дотримання прав позивача, як правонаступника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО», шляхом встановлення шестимісячного строку провадження господарської діяльності на підставі раніше виданої ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009, до моменту оформлення такої ліцензії ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», тоді як переоформлення ліцензії на безстрокову на юридичну особу, яка на даний час є припиненою, діючим законодавством не передбачено.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В порядку частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн.

З огляду на вказані положення КАС України, враховуючи задоволення судом однієї позовної вимоги з трьох, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені останнім при сплаті судового збору у розмірі 700,00 грн.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (місце знаходження: проїзд Індустріальний, буд. 1, м. Авдіївка, Донецька область, 86065, ) до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками (місце знаходження: просп. Перемоги, буд. 120-А, м. Київ, 03115, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної лікарської служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР І КО» у переоформленні ліцензії серії АВ №498818 від 10.12.2009 на безстрокову.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» судовий збір у розмірі 700 (сімсот) гривень.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19.04.2021.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна