Справа № 320/14447/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м.Київ №320/14447/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" з позовом до Державної податкової служби України (з урахуванням зменшення позовних вимог), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН головного управління ДПС України в Київській області про № від 09.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.09.2020; № від 14.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної № 2 від 20.08.2020; № від 15.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №3 від 20.08.2020; № від 15.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 20.08.2020; № від 09.10.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №5 від 28.09.2020; № від 09.10.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 30.09.2020; № від 09.10.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №7 від 30.09.2020; № 926647584 від 15.10.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної №8 від 30.09.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 20.08.09.2020, № 2 від 20.08.2020, №3 від 20.08.2020, №4 від 20.08.2020, №5 від 28.09.2020, №6 від 30.09.2020, №7 від 30.09.2020, №8 від 30.09.2020, датою їх фактичного надходження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ним, відповідно до приписів ст. 201 Податкового кодексу України, складені та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі також - ЄРПН) податкові накладні. Однак, їх реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України із зазначенням, що податкові накладні відповідають вимогам п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивач скористався правом на подання додаткових документів та пояснень до ГУ ДПС у Київській області, проте Комісією ГУ ДПС у Київській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №1 та №2 від 20.08.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податків копій первинних документів щодо придбання/постачання товарів і послуг, зберігання, транспортування. Стверджує, що під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних відповідач застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає приписам Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

19.03.2021 представником позивача подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.03.2021 клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог задоволено.

Ухвалою суду від 24.03.2021 судом залучено з власної ініціативи до участі у справі співвідповідача ГУ ДПС у Київській області.

Представником відповідача ДПС України 30.03.2021 подано відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та просить суд поновити йому строк на подання відзиву, посилаючись на карантинні обмеження, пов`язані з COVID -19.

Вирішуючи питання щодо поновлення Державній податковій службі України строку на подання відзиву на позовну заяву ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 5 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною 6 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 про відкриття провадження у справі, судом було запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.01.2021 відповідачеві було відправлено засобами поштового зв`язку копію ухвали про відкриття провадження та копію адміністративного позову ТОВ "Логістика та Сервіс" з доданими до неї документами.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №309 слідує, що копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї документами, відповідачем отримано 27.01.2021.

Станом на день звернення до суду відповідача з клопотанням про поновлення процесуального строку та відзивом на позовну заяву (31.03.2021) даний термін на подання клопотання про поновлення строку та відзиву вже завершився.

Також суд зазначає, що 17.07.2020 набув чинності Закон №731-IX від 18 червня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Цим законом передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З системного аналізу вказаних вище процесуальних норм права вбачається, що підставою для поновлення строку звернення до суду є неможливість вчасно звернутися до суду у строки, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Крім того, такі строки можуть бути поновлені лише у разі пропуску з поважних причин.

Водночас, в заявленому клопотанні відповідач не наводить доказів наявності у працівників відповідача хвороби COVID-19, проведення ним профілактичних заходів, самоізоляції працівників та перебуванням у вимушених відпустках працівників, наявності непереборних обставин, що унеможливили здійснення ефективного робочого графіку.

Отже, суд звертає увагу відповідача, що несвоєчасне подання відзиву (через два місяці після одержання копії ухвали про відкриття провадження) через байдужість до своїх прав або небажання ознайомитись з матеріалами справи не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви по суті спору.

Відтак, поданий відповідачем відзив з доданими до нього документами не можуть бути врахованими (дослідженими та оціненими) під час розгляду даної справи, оскільки поданий поза межами строків, встановлених ч.5 ст.162 КАС України, за відсутністю поважних причин пропуску такого строку.

Відповідач, ГУ ДПС у Київській області, правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" є юридичною особою, яка здійснює діяльність за основним видом консультування з питань комерційної діяльності й керування, оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами, організування конгресів і торговельних виставок, пакування, транспортне оброблення вантажів, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, інша поштова та кур`єрська діяльність.

Позивач є платником податку на додану вартість, має право складати податкові накладні та реєструвати їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.

05.08.2020 між ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" та ТОВ «Inter Cars Ukrаіnе» (далі-Замовник) було укладено договори про надання послуг №UR2, №UJ4, №UJ6, №UJ3 (а.с. 44-51, 60-65).

Згідно умов зазначених договорів, позивач брав на себе зобов`язання надати послуги з пакування та комплектації товару. На підтвердження виконання послуг, відповідно до п. 1.2 договорів, складаються акти виконаних робіт.

Додатками до вищеназваних договорів визначені тарифи за надання послуг та місце надання послуг, за місцем розташуванням складів Замовника.

Як убачається з договорів оренди, заключених між ТОВ «Inter Cars Ukraine» та ПАТ "Русанівка", ТОВ "КИЇВСПЕЦРЕЗЕРВ", ТОВ "ОСМК "АЛЬФА-СЕРВІС", ПАТ "АКА", ТОВ «Inter Cars Ukraine» має свої складські приміщення в м. Бровари, вул. Будьонного 14 Б, м. Київ, вул. Автопаркова 7, м. Київ, вул. Старосільська 1, м. Київ, проспект Соборності 21 (а.с. 76-93).

Позивачем протягом серпня - вересня 2020 року, надавались Замовнику послуги з обробки товару на різних складах замовника.

Факт надання послуг засвідчується належним чином оформленими актами про надання послуг №1 від 31.08.2020, згідно договору UJ3 на суму 120 000 гривень з ПДВ; № 2 від 31.08.2020, згідно договору UJ4 на суму 120 000 гривень з ПДВ; від 31.08. 2020, згідно договору UJ 6 на суму 180 000 гривень з ПДВ; від 31 серпня 2020 року, згідно договору UR 2 на суму 120 000 гривень з ПДВ; від 30 вересня 2020 року, згідно договору UJ 6 на суму 195 000 гривень з ПДВ; від 30.09. 2020, згідно договору UJ3 на суму 95 000 гривень з ПДВ; від 30.09. 2020, згідно договору UJ4 на суму 100 000 гривень з ПДВ; від 30.09. 2020, згідно договору UJ2 на суму 75 000 гривень з ПДВ (а.с. 52, 5354,55,66,67).

Позивач, у рамках укладених договорів з ТОВ «Inter Cars Ukraine» виставив на адресу останнього рахунки: №1 від 20 серпня 2020 року на суму 120 000 гривень у тому числі ПДВ 20 000 грн. за послуги пакування на підставі договору UJ3 ; №2 від 20.08.2020, на суму 20 000 грн., у тому числі ПДВ 20 000 грн. за послуги пакування на підставі договору UJ4; №3 від 20.08.2020 на суму 80 000грн, у тому числі ПДВ 30 000грн, за послуги пакування на підставі договору UJ6 ; №4 від 20.08.2020, на суму 120 000 гривень, у тому числі ПДВ 20 000 грн.,за послуги пакування на підставі договору UR 2; №5 від 25.09.2020, на суму 195 000 грн., у тому числі ПДВ 32500 грн. за послуги пакування на підставі договору UJ6; №6 від 06.10.2020, на суму 95 000 грн., у тому числі ПДВ 15833 грн., за послуги пакування на підставі договору UJ3; №7 від 06.10.2020, на суму 100 000 грн., у тому числі ПДВ 16 667,67 грн, за послуги пакування на підставі договору UJ4; №8 від 06.10. 2020, на суму 75 000 гривень, у тому числі ПДВ 12 500 грн., за послуги пакування на підставі договору UR2 (а.с. 68-79).

ТОВ «Inter Cars Ukraine» на підставі виставлених позивачем рахунків, сплатив на адресу позивача вартість послуг, що підтверджується платіжними дорученнями та заключними виписками по банківському рахунку, які долучені до матеріалів справи (а.с. 98-105,105-107.

За результатами здійснення господарської діяльності позивачем було виписано ряд податкових накладних та направлено товариством до ДПС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних а саме:

податкову накладну №1 від 20.08.09.2020, подану 08.09.2020 ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС"; податкову накладну від 17.09.2020 №1, подану ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 21.09.2020; податкову накладну № 2 від 20.08.2020 ; податкову накладну від 22.09.2020 №1 подану ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 28.09.2020; податкову на накладну від 23.09.2020 №1, подану ТОВ"ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 28.09.2020; податкову накладну від 23.09.2020 №2, подану ТОВ"ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 28.09.2020; податкову накладну від 26.09.2020 №1, подану ТОВ"ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС"07.10.2020; податкову накладну від 28.09.2020 №2, подану ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 07.10.2020; податкову накладну від 30.09.2020 №3, подану ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" 07.10.2020 (а.с. 14-21).

Однак, ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" отримало від ДПС електронні квитанції, в яких зазначено, що документ прийнято; відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена; Коди УКТЗЕД товару/послуг 52.29 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги що на постійній основі постачаються та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку; запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=0000%, "Р"=0". Особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, при цьому відповідно до вимог ЗУ «Про електронні довірчі послуги» - особистий ключ кваліфікованого електронного підпису повинен зберігатись у захищеному носії інформації (а.с. 22-29).

22.09.2020 позивач через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подав пояснення з приводу господарської операції, за результатами якої було виписано податкову накладну №1 від 20.08.2020. До пояснення позивач додав: копію договору про надання послуг, платіжне доручення, банківські виписки про оплату, звіт ЄСВ нарахування, звіт ЄСВ відомості про трудові відносини, квитанцію звіт ЄСВ, акт надання послуг №1 від 31.08.2020 року, договір оренди, рахунок на попередню оплату (а.с. 36).

25.09.2020 позивач отримав рішення №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів і послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних (документи яких не надано підкреслити) (а.с. 30).

30.09.2020, позивачем через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" було подано скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. До скарги позивач додав десять файлів з документами, які підтверджують реальність господарської операції, за результатами якої було виписано податкову накладну №1 від 20.08.2020 (а.с. 32).

07.10.2020 позивач отримав рішення № 54662/41869807/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020 в єдиному реєстрі податкових накладних, яким залишено скаргу без задоволення а рішення комісії регіонального рівня з питань реєстрації податкових накладних без змін. Підставою для прийняття такого рішення стало; ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів і послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 31) .

29.10.2020 позивач через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подав пояснення з приводу господарської операції за результатами якої було виписано податкову накладну №2 від 20.08.2020. До пояснення позивач додав; копію договору про надання послуг, платіжне доручення, банківські виписки про оплату, звіт ЄСВ нарахування, звіт ЄСВ відомості про трудові відносини, квитанцію звіт ЄСВ, акт надання послуг №2 від 31.08.2020 року, договір оренди, рахунок на попередню оплату (а.с. 37).

03.11.2020 позивач отримав рішення №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів і послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних (документи яких не надано підкреслити) (а.с. 33).

12.11.2020 позивачем через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подано скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. До скарги було додано вісім файлів з документами, які підтверджують реальність господарської операції, за результатами якої було виписано податкову накладну №2 від 20.08.2020 (а.с. 34 ).

17.11.2020 позивач отримав рішення №62733/41869807/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підставою для прийняття такого рішення стало: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товару /послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 35).

Як слідує з позовної заяви, копії документів по іншим податковим накладним, реєстрація яких була зупинена також, позивачем до податкового органу не подавались.

У той же час, позивач зазначає, що під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних відповідач застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає приписам Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, а тому звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення (квитанції) про зупинення реєстрації податкових накладних та зобов`язання їх зареєструвати .

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

В силу прямої дії ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку Критерії ризиковості здійснення операцій відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України

такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Згідно з п.п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3)пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

При цьому наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п. 11 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №1 від 20.08.09.2020, № 2 від 20.08.2020, №3 від 20.08.2020, №4 від 20.08.2020, №5 від 28.09.2020, №6 від 30.09.2020, №7 від 30.09.2020, №8 від 30.09.2020 стала відповідність операції п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, а саме в квитанції про реєстрацію податкової накладної було зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 52.29 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. У зв`язку із чим позивачу було запропоновано подати пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.

Суд зазначає, що відповідно до п. 12 Порядку платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п.13 Порядку).

Як убачається з матеріалів справи, позивач 11.09.2020 через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подав таблицю даних платника податку яка зареєстрована у контролюючому органі за №34300304, що підтверджується квитанцією №2 від 11.09.2020 (а.с. 39-40).

Головою комісії з питань зупинення ПН/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 16.09.2020 №1940030/41869807, згідно якого не враховано дані таблиці платника податку у зв`язку з виявленням невідповідності визначених платником податків в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам (а.с. 42).

У той же час доказів оскарження у судовому порядку рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 16.09.2020 №1940030/41869807 позивачем суду не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 22.09.2020 через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подав пояснення з приводу господарської операції, за результатами якої було виписано податкову накладну №1 від 20.08.2020. До пояснення позивач додав; копію договору про надання послуг, платіжне доручення, банківські виписки про оплату, звіт ЄСВ нарахування, звіт ЄСВ відомості про трудові відносини, квитанцію звіт ЄСВ, акт надання послуг №1 від 31.08.2020 року, договір оренди, рахунок на попередню оплату (а.с. 36).

29.10.2020 позивач через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" подав пояснення з приводу господарської операції за результатами якої було виписано податкову накладну №2 від 20.08.2020. До пояснення позивач додав; копію договору про надання послуг, платіжне доручення, банківські виписки про оплату, звіт ЄСВ нарахування, звіт ЄСВ відомості про трудові відносини, квитанцію звіт ЄСВ, акт надання послуг №2 від 31.08.2020 року, договір оренди, рахунок на попередню оплату (а.с. 37).

Однак, комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 25.09.2020 №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020 та рішення від 03.11.2020 №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів і послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних (документи яких не надано підкреслити).

Проте, на запит податкового органу позивачем було сформовано та подано відповідний пакет документів, а також пояснення, за замістом яких можна встановити зміст та обсяг господарських операцій, за наслідками яких були виписані податкові накладні.

Таким чином, доводи контролюючого органу в рішеннях від 25.09.2020 №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020 та рішення від 03.11.2020 №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020 про те, що позивачем не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів і послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

У зв`язку з чим суд доходить висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття Комісією оскаржуваного рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що п. 12 Порядку передбачає право платника податку на подання таблиці даних, а не обов`язок.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

У той же час, зі змісту прохальної частини позову убачається, що позивач не просить суд визнати протиправними рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а лише просить суд визнати протиправними рішення про зупинення реєстрації податкових накладних та просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 20.08.09.2020, № 2 від 20.08.2020, №3 від 20.08.2020, №4 від 20.08.2020, №5 від 28.09.2020, №6 від 30.09.2020, №7 від 30.09.2020, №8 від 30.09.2020, датою їх фактичного надходження.

Проте, суд зазначає, що рішення відповідача про зупинення реєстрації податкових накладних не є рішенням контролюючого органу, що породжує зміну прав та обов`язків платника податків, а є діяльністю контролюючого органу, спрямованою на виконання завдань та функцій, передбачених Податковим кодексом України, з огляду на що такі позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Суд наголошує, що рішення комісії ГУ ДПС у Київській області від 25.09.2020 №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020 та рішення від 03.11.2020 №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020, є рішенням, що породжує зміну прав і обов`язків позивача.

Оскільки прийняте комісією ГУ ДПС у Київській області рішення від 25.09.2020 №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020 та рішення від 03.11.2020 №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, з огляду на положення ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними і скасувати ці рішення.

Також, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) у параграфі 50 констатував: Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних №1 та №2 від 20.08.2020 ТОВ "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС " датою її фактичного отримання Державною податковою службою України, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до копії платіжного доручення №71 від 29.12.2020 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн. (а.с. 13).

З огляду на часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Логістика та Сервіс" понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі по 525,50 грн. з кожного.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі № 814/698/16.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Петренко Світланою Вікторівною укладено договір про надання правової допомоги від 16.12.2020 з додатком №1 до нього.

Суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, слід виходити із обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2020, професійна правова правнича допомога розраховується виходячи з вартості однієї години надання послуг: зустріч та усна консультація клієнта, ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.; відповідь на запит контролюючого органу, складання адвокатського запиту; складання клопотання - 1000 грн.; представництво та захист інтересів Клієнта в суді будь-якої інстанції, представництво та захист інтересів клієнта перед іншими фізичними особами чи юридичними особами, юридичне супроводження угоди - 2000 грн.; складання скарг, заперечень, юридична експертиза договорів та інших документів, досудове врегулювання спорів - 1000 грн.; складання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, заперечень на позов, складання апеляційних та касаційних скарг - від 5000 грн.

Суд зазначає, що будь-яка робота, виконана у ході підготовки до справи (вивчення питання, аналіз чинного законодавства, судової практики) має своїм наслідком певні результати.

Натомість зазначений у додатку до договору перелік не є конкретизованим, не містить детальний опис виконаних робіт, консультацій, що надавались позивачу, не зазначено яка саме судова практика вивчалась адвокатом, та яким чином така практика була використана при складанні позовної заяви.

Також, слід вказати, що предметом розгляду даної справи є оскарження рішень комісії Головного управління Держаної податкової служби Київської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Держану податкову службу зареєструвати їх, що за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності.

Відтак, дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн., які підлягають компенсації позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, а саме по 500 грн. з кожного.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Держаної податкової служби Київської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: рішення від 03.11.2020 №2098807/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2020 та рішення від 25.09.2020 №1969790/ 41869807 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 20.08.2020.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС" (вул. Гельсінської групи 14 Б, м. Бровари, Київська область, 07403, ) від 20.08.2020 №1 та податкову накладну від 20.08.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подачі.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути на користь ТОВ «ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС» (Код ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 525, (п`ятсот двадцять п`ять) грн. 50 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (; місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИКА ТА СЕРВІС» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 525, (п`ятсот двадцять п`ять) грн. 50 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.