Справа № 280/9448/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року Справа № 280/9448/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (вул. Брянська, буд. 15, офіс 25, м. Запоріжжя), в особі представника - адвоката Жечева Сергія Олександровича (вул. Новокузнецька, буд. 5 б, кв. 8, м. Запоріжжя, 69118), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач 1) та Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032536/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 09.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032543/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 10.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032531/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 13.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №20325086/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 15.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032559/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 16.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032560/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 17.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032563/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 22.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032550/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 24.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2032557/41071921 від 13.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №16 від 30.04.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2049393/41071921 від 20.10.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №91 від 25.06.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Крім того, розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні, проте, отримано квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в яких зазначено, що документи прийнято, але їх реєстрація зупинена. Зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних послугував відповідний пункт Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачем були надані пояснення та усі документи, які дають змогу ідентифікувати та зрозуміти сутність господарських операцій. Проте спірними рішеннями відповідача 1 було відмовлено в реєстрації податкових накладних. Позивач вважає, що рішення, якими відмовлено в реєстрації спірних накладних є формальними та не містять жодної чіткої/конкретної підстави для відмови у реєстрації податкових накладних.

Ухвалою від 28.12.2020 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без повідомлення (без виклику) сторін (в письмовому провадженні). Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

26.01.2021 від представника відповідача 1 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що у відповідача 1 були законні підстави для прийняття Рішень про відмову у реєстрації податкових накладних так як позивачем не в повній мірі надано запитувані документи. Отже відповідач 1 діяв в межах повноважень та у відповідності до норм Закону (Податкового кодексу України) з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.02.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій додатково зауважує, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, які надсилались ТОВ "Груп Інтрейд" не вказано конкретного переліку документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкової накладної. Також відповідачем не доведено законності прийняття Рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних та додержання процесуальної процедури прийняття. Крім того, на думку позивача, оскаржені рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Позивач зазначає, що оскаржені рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення та чітку підставу для відмову в реєстрації податкової накладної. Натомість, разом із позовною заявою надані необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської діяльності за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено, а належним способом захисту порушеного права є саме скасування протиправного рішення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ "Груп Інтрейд", займається неспеціалізованою оптовою торгівлею, у підтвердження чого служить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між ТОВ «Груп Інтрсйд» та Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод» (код ЄДРІІОУ 08099848 (далі - контрагент, покупець) укладено Договір №5410853 від 30.03.2020 року, предметом якого була поставка товарів.

Поставка продукції за зазначеним договором здійснювалася партіями. Правовідносини між позивачем та покупцем підтверджуються цим Договором поставки, податковими та видатковими накладними, іншими первинними документами.

На виконання Договору поставки, позивачем було постановлено на адресу покупця продукцію загальною вартістю 207240,00 грн. в т.ч. ПДВ.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № СФ-0000125 від 30.03.2020 року, видаткові накладні, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу позивача та передання товару покупцю.

09.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній №РН-0000056 від 09.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 7273 від 09.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 3 від 09.04.2020 року.

10.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній №РН -0000057 від 10.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 1759 від 10.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 4 від 10.04.2020 року

13.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній №РН -0000058 від 13.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 2478 від 13.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 5 від 13.04.2020 року

15.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній №РН-0000061 від 15.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 1712 від 15.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 8 від 15.04.2020 року

16.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній № РН -0000062 від 16.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 6228 від 16.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 9 від 16.04.2020 року

17.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній № РН-0000065 від 17.04.2020 року та було відправлено через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 9805 від 17.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 10 від 17.04.2020 року

22.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній № РН-0000066 від 22.04.2020 року та було відправлено через ТОН «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 7244 від 22.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 11 від 22.04.2020 року

24.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній № РН-0000067 від 24.04.2020 року та було відправлено через ТОН «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 0464 від 24.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 12 від 24.04.2020 року

30.04.2020 товар відвантажили по видатковій накладній № ГІ-0000071 від 30.04.2020 року та було відправлено через ТОН «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної № 0799 від 30.04.2020 року. На подію відвантаження товару була складена податкова накладна № 16 від 30.04.2020 року

Продаж товару здійснювався на умовах відстрочки платежу, тому на момент подачі письмових пояснень до контролюючого органу, у позивача не було у наявності платіжного доручення (меморіального ордера).

Покупець товар отримав, у підтвердження чого слугує довіреність на отримання товару, підпис покупця на видаткових накладних.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 144 від 13.04.2020 року, укладений з ТОН «ГАМЕР СОФТ», видаткова накладна № 440 від 13.04.2020 року., податкова накладна № 5 від 13.04.2020 року, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних N° ,

Договір №145 від 21.04.2020 року, укладеним з ТОВ «БІТЕРС», видаткова накладна № 1478 від 27.04.2020, податкова накладна № 88 від 27.04.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № ,.

Договір № 143 від 01.04.2020 року, укладений з ТОВ «МЕГАГРЕЙ». видаткова накладна № 297 від 06.04.2020 року, податкова накладна № 21 від 06.04.2020 року, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № ,картка рахунку №281, що підтверджує прийняття товару на склад позивача.

видаткова накладна № 326 від 20.04.2020, податкова накладна № 22 від 20.04.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №.

У квітні - червні 2020 року, відповідно до приписів статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступні податкові накладні (далі - ПН):

- ПН від 09.04.2020 №3 на суму 26590,00 грн. (в т.ч. ПДВ 31908,00 грн.);

- ПН від 10.04.2020 №4 на суму 8155,00 грн. (в т.ч. ПДВ 9786,00 грн.);

- ПН від 13.04.2020 №5 на суму 3040,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3648,00 грн.);

- ПН від 15.04.2020 №8 на суму 7175,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8610,00 грн.);

- ПН від 16.04.2020 №9 на суму 23134,00 грн. (в т.ч. ПДВ 27760,00 грн.);

- ПН від 17.04.2020 №10 на суму 25232,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30278,00 грн.);

- ПН від 22.04.2020 №11 на суму 57488,00 грн. (в т.ч. ПДВ 68985,60 грн.);

- ПН від 24.04.2020 №12 на суму 15386,00 грн. (в т.ч. ПДВ 18463,20 грн.),

- ПН від 30.04.2020 №16 на суму 4760,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5712,00 грн.);

- ПН від 25.06.2020 №91 на суму 15900,00 грн. (в т.ч. ПДВ 19080,00 грн.).

Згідно з квитанцією від 29.04.2020 року, ПН№3 від 09.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 29.04.2020 року, ПН№4 від 10.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 29.04.2020 року, ПН№5 від 13.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 29.04.2020 року, ПН№8 від 15.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 року, ПН№9 від 16.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 року, ПН№10 від 17.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 року, ПН№11 від 22.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 року, ПН№12 від 24.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 року, ПН№16 від 30.04.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Згідно з квитанцією від 15.07.2020 року, ПН№91 від 25.06.2020 прийнята, але реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанціях, направлених ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних зупинена з підстав: п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, із зазначенням, відповідності платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надані пояснення та/або копії документів.

На виконання невизначених у квитанції вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 23 від 06.10.2020 року було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу. Загальна кількість додатків до повідомлення 8 документів (а.с.94-95).

За результатом розгляду податковим органом наданих документів, позивачем отримані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, зокрема:

рішення №2032536/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №3 від 09.04.2020;

рішення №2032543/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №4 від 10.04.2020;

рішення №2032531/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №5 від 13.04.2020;

рішення №2032508/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №8 від 15.04.2020;

рішення №2032559/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №9 від 16.04.2020;

рішення №2032560/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №10 від 17.04.2020;

рішення №2032563/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №11 від 22.04.2020;

рішення №2032550/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №12 від 24.04.2020;

рішення №2032557/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №16 від 30.04.2020;

рішення №2049393/41071921 від 20.10.2020 щодо відмови у реєстрації ПН №91 від 25.06.2020.

Рішення не оскаржувались до контролюючого органу вищого рівня.

У спірних рішеннях податкового органу підставою для відмови у реєстрації вищезазначених ПН визначено: ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності і певних типових форм та галузевої специфіки. В додатковій інформації зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

Не погодившись з спірними рішеннями відповідача 1 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наданим у підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно пункту 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Так, відповідно до отриманих позивачем квитанцій, реєстрація спірних накладних зупинена у зв`язку із їх відповідністю пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Суд зазначає, що Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Разом з тим, вищезазначені Квитанції не містять інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Водночас, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу, призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається зі змісту оскаржених рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Суд не приймає до уваги таке посилання, оскільки як підтверджено матеріалами справи, позивач визначив та надав документи, яких на його думку, достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

На думку суду, всі первинні документи, які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні податкові накладні позивач надавав контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача 1 про те, що прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної було неможливо із огляду на ненадання позивачем копій документів. Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем не наведено також жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій позивача цілям та завданням його та його контрагентів статутної діяльності, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям.

Разом з тим, суд, в межах даної спірної ситуації, звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Всі первинні документи які підтверджують господарські операції, за яких складені спірні податкові накладні підприємство надавало контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Під час розгляду справи відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваних рішень.

У той самий час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд робить висновок, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних податкових накладних.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області №2032536/41071921 від 13.10.2020, №2032543/41071921 від 13.10.2020, №2032531/41071921 від 13.10.2020, №2032508/41071921 від 13.10.2020, №2032559/41071921 від 13.10.2020, №2032560/41071921 від 13.10.2020, №2032563/41071921 від 13.10.2020, №2032550/41071921 від 13.10.2020, №2032557/41071921 від 13.10.2020, №2049393/41071921 від 20.10.2020 підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягають скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 3 від 09.04.2020, № 4 від 10.04.2020, № 5 від 13.04.2020, № 8 від 15.04.2020, № 9 від 16.04.2020, № 10 від 17.04.2020, № 11 від 22.04.2020, № 13 від 24.04.2020, № 16 від 30.04.2020, № 91 від 25.06.2020.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач 1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням №563 від 14.12.2020 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 21020,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправні рішення - ГУ ДПС у Запорізькій області.

Що стосується стягнення з відповідача 1 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги, позивачем було укладено договір-доручення про надання правової допомоги від 04.07.2019 з адвокатським бюро "Сергія Жечева" (з урахуванням додаткової угоди №2 від 04.07.2019), що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №864 від 27.04.2011 та ордеру на надання правової допомоги серія ЗП №105092.

Відповідно до акту приймання-передачі №ОУ-0000010 від 28.01.2021 та розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу до Акту, сума наданих послуг (виконаних робіт) складає 10800,00 грн., а саме:

- підготовка позовної заяви (9 годин) 7200,00 грн.,

- підготовка додатків до позовної заяви (4 години) 2000,00 грн.,

- підготовка відповіді на відзив (2 години) 1600,00 грн.

28.01.2021 адвокатським бюро "Сергія Жечева" виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000010 щодо оплати наданих послуг на суму 10800,00 грн., який у той же день сплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №596 від 28.01.2021.

Відповідач у поданому клопотанні (вх.№8029 від 09.02.2021) заперечив щодо розміру витрат на правничу допомогу та зазначив про штучне збільшення суми гонорару за надані послуги, про типовість та не складність справи, у зв`язку із чим просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги у справі.

Водночас, суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18.

Так, суд вважає безпідставним віднесення до витрат на правничу допомогу підготовки додатків до позовної заяви, оскільки це є технічною роботою, що не охоплюється поняттям правничої допомоги.

На думку суду, вказані дії є єдиним процесом опрацювання та підготовки позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви, необхідних для обґрунтування правової позиції позивача у справі, а тому суд критично оцінює їх виокремлення адвокатом в якості окремих послуг, що надана протягом 4 год.

Крім того, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 400 грн./1 годину, а не 800 грн./1 годину, як розраховано позивачем. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400,00 грн., а саме в частині складання позовної заяви до 3600,00 грн. та за подання відповіді на відзив - 800,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (вул. Брянська, буд. 15, офіс 25, м. Запоріжжя; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: рішення №2032536/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 09.04.2020; №2032543/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №4 від 10.04.2020; №2032531/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №5 від 13.04.2020; №2032508/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №8 від 15.04.2020; №2032559/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №9 від 16.04.2020; №2032560/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №10 від 17.04.2020; №2032563/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №11 від 22.04.2020; №2032550/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №12 від 24.04.2020; №2032557/41071921 від 13.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №16 від 30.04.2020; №2049393/41071921 від 20.10.2020 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №91 від 25.06.2020.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні: від 09.04.2020 №3 на суму 26590,00 грн. (в т.ч. ПДВ 31908,00 грн.); від 10.04.2020 №4 на суму 8155,00 грн. (в т.ч. ПДВ 9786,00 грн.); від 13.04.2020 №5 на суму 3040,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3648,00 грн.); від 15.04.2020 №8 на суму 7175,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8610,00 грн.); від 16.04.2020 №9 на суму 23134,00 грн. (в т.ч. ПДВ 27760,00 грн.); від 17.04.2020 №10 на суму 25232,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30278,00 грн.); від 22.04.2020 №11 на суму 57488,00 грн. (в т.ч. ПДВ 68985,60 грн.); від 24.04.2020 №12 на суму 15386,00 грн. (в т.ч. ПДВ 18463,20 грн.); від 30.04.2020 №16 на суму 4760,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5712,00 грн.); від 25.06.2020 №91 на суму 15900,00 грн. (в т.ч. ПДВ 19080,00 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4400,00 грн. (чотири тисячі чотириста гривень 00 коп.).

В частині стягнення решти витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано "16"квітня 2021 року.

Суддя Р.В. Кисіль