Справа № 240/6577/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/6577/20 категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) на суму 8127,99 грн. від 02.10.2019 №Ф-241797-51 У.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ним помилково подано річний звіт за 2017 рік про нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки, він відноситься до категорії осіб звільнених від сплати за себе єдиного внеску, а заяв про добровільну участь у сплаті ЄСВ до контролюючих органів не подавав, відповідачем необґрунтовано не взято до уваги у контексті принципів належного урядування статус пенсіонера та відсутність декларацій, крім помилково наданих. Позивач зауважував, що за наявної недоїмки відповідач не врахував всіх обставин щодо спірних відносин і не здійснив відповідні коригування, що має вплив на майновий інтерес позивача. Крім того, позивач зазначав, що помилкове подання позивачем річного звіту за 2017 рік не може слугувати підставою для нарахування єдиного соціального внеску.

Житомирським окружним адміністративним судом визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено такий строк, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 03.06.2020 було задоволено заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги ГУ ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 №Ф-241797-51У до набрання законної сили судовим рішенням у справі №240/6577/20.

У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що на підставі самостійно поданого звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за формою № Д-5 за 2017 рік від 05.01.2018 сформовано оскаржувана вимогу від 02.10.2019 №Ф-241797-51 У, відтак вимога прийнята на підставі чинного законодавства, у зв`язку із самостійно визначної бази нарахування єдиного внеску та несплатою позивачем єдиного соціального внеску. Відповідач при прийнятті оскаржуваної вимоги щодо недоїмки діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Ухвалою від 02.07.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211, встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Згідно п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби" №540-ІХ від 30.03.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, ст.ст.47,79, 80, 162 КАС України (щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, подання відзиву), а також розгляду адміністративної справи продовжувались на строк дії такого карантину.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 2005 року та платником податків за спрощеною системою оподаткування, в тому числі є платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ).

У 2016 році ОСОБА_1 було встановлено 2-а група інвалідності безтерміново та призначено виплату пенсі ї по інвалідності, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення.

05 січня 2018 року ФОП ОСОБА_1 подано звіт по ЄСВ за формою Д5 за 2017 рік (Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску) згідно якого загалом за рік нараховано суму ЄСВ складає 8448,00 грн.

13.12.2018 ФОП ОСОБА_1 звернувся до ДФС України та ГУ ДФС у Житомирській області, із заявами у яких попросив анулювати нарахування мені ЄСВ за 2017 рік в сумі 8448,00 грн. з посиланням на те, що ним було подано звіт за формою Д5 за 2017 рік помилково, оскільки він є пенсіонером та отримує відповідні виплати, однак форма Д5 звіту по ЄСВ не передбачає можливість самостійно виправити допущену помилку.

Листом від 18.01.2019 р. №2765/6/99-99-13-02-0115 ДФС України відмовила в задоволенні заяви, пославшись на те, що зобов`язання подані самостійно. Разом з тим, у листі вказано Згідно з інформацією, наданою Пенсійним фондом України відповідно до Протоколу про обмін інформацією щодо даних про платників єдиного внеску (фізичних осіб - підприємців та членів фермерських господарств, якщо воші не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах), які отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягни пенсійного віку, в реєстрі страхувальників Державного реєстр) загальнообов`язкового державного соціального страхування ITC "Податковий блок" по фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 наявна ознака "ФО інвалід", дата встановлення якої 21.09.2016, а отже, згідно з чинним законодавством у нього відсутній був обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність до органу доходів і зборів за 2017 рік.

02.10.2019 ГУ ДПС у Житомирській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 року №Ф-241797-51 У, в якій зазначено, що станом на 30.09.2019 за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 8127,99 грн.

В подальшому, відповідачем зазначену вимогу було звернуто до примусового виконання.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

За ч. 2 ст. 19 Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ), умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Інструкцією, що визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів є Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 (далі - Інструкція № 499).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Законом № 2464-VI (стаття 25) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону № 2464-VI із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів, здійснюються, зокрема такі операції:1) перерахування на рахунки Пенсійного фонду фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до встановлених законом пропорцій розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; 2) повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум; 3) повернення безпідставно стягнених сум єдиного внеску.

За приписами ст. 26 Закону № 2464-VI суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, належать поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що 05.01.2018 позивач помилково подано до відповідача звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік в сумі 8448,00 грн. за формою № Д-5. та таблицю № 2.

Згідно п. 3 розділу VI Інструкції № 499 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

За приписами п. 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Судом враховано, що 13.12.2018 позивачем подана заява про невизнання річного звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 р., позаяк подання звіту є помилковим (хибним). В обґрунтування заяви позивач вказував, що оскільки є пенсіонером по інвалідності, звільнений від сплати за себе єдиного соціального внеску. В заяві позивач також просив провести перевірку та визнати звіт як помилковий. Разом із тим, позивач зазначав, що не приймає добровільну участь у загальнообов`язковому державному страхуванні та допустив помилку при здачі річної звітності. Немає можливості подати уточнюючий звіт, так як не передбачено за затвердженою діючою формою.

Листом від 18.01.2019 №2765/6/99-99-13-02-0115 ДФС України відмовила в задоволенні заяви, пославшись на те, що зобов`язання подані самостійно. Разом з тим, у листі вказано Згідно з інформацією, наданою Пенсійним фондом України відповідно до Протоколу про обмін інформацією щодо даних про платників єдиного внеску (фізичних осіб - підприємців та членів фермерських господарств, якщо воші не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах), які отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягни пенсійного віку, в реєстрі страхувальників Державного реєстр) загальнообов`язкового державного соціального страхування ITC "Податковий блок" по фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 наявна ознака "ФО інвалід", дата встановлення якої 21.09.2016, а отже, згідно з чинним законодавством у нього відсутній був обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність до органу доходів і зборів за 2017 рік.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, що не впроваджують або не дотримуються власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справі Рисовський проти України, 29979/04, п.71).

Згідно ст. 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №2464 фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дана норма кореспондує пункту 3 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 14.04.2015 р. № 435 (далі - Порядок № 435), згідно якого фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні заява та договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідачем не доведено обставини щодо обов`язку сплати ЄСВ з буку позивача. Помилкова подача позивачем звіту за 2017 р., на думку суду, не свідчить про добровільну участь ФОП ОСОБА_1 у системі страхування.

Відповідно п. 6 Розділу VI Інструкції № 499 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом.

Звернувшись з проханням (заявою) здійснити перевірку та визнати поданий звіт помилковим, позивач очікував відповідного реагування відповідача на внесення змін до облікових записів щодо припинення обов`язку сплати ЄСВ.

Разом з тим, відповідачем не вчинено дій щодо коригування та перевірки відомостей з єдиного внеску, натомість 02.10.2019 р. прийняв оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 241797-51 У.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Нормами ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі № 805/2195/17 стосовно п. 4 ст. 4 Закону № № 2464-VI зазначено: "аналіз даної норми свідчить про те, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов, по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу".

На переконання суду, позивач належить до категорії осіб, які звільняються від сплати єдиного внеску, оскільки згідно пенсійного посвідчення є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності.

Отже, позивач, який має інвалідність та отримує пенсію, звільнений від сплати єдиного внеску за себе в силу закону.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позивачем в повній мірі доведено обґрунтованість позовних вимог, натомість відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, тому позовні вимоги належать до задоволення повністю.

Підстави для відшкодування позивачу судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 боргу (недоїмки) на суму 8127,99 грн. від 02.10.2019 №Ф-241797-51 У.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева