Справа № 640/10678/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач, Міносвіти) про визнання протиправною бездіяльність, що полягає у нездійсненні перевірки підручників для 5 та 11 класів з історії України для закладів загальної середньої освіти, що вийшли друком у 2018 та 2019 роках, на підставі звернення позивача від 25 березня 2020 року та зобов`язання забезпечити перегляд означених підручників на підставі його звернення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що звернення позивача містило вимоги, які за своєю суттю притаманні різним видам звернень. Наголошує, що незгода позивача із результатами розгляду звернення не свідчить про допущення відповідачем бездіяльності. А незгода із наказами відповідача є підставою для звернення до суду із позовом про їх скасування. Акцентує увагу, що місцевим судом не залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державну наукову установу «Інститут модернізації змісту освіти» та Інститут історії Національної академії наук України, які супроводжували процес погодження підручників.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим. Зауважує, що Закон України «Про звернення громадян» детально визначає поняття звернення, а також порядок його розгляду. Тому твердження відповідача про неможливість розгляду звернення позивача є помилковим та покликано виправдати допущену бездіяльність.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач, на підставі вимог Закону України «Про звернення громадян», направив до відповідача звернення, у якому просив вчинити наступні дії:

1) скасувати наказ Міносвіти № 472 від 12 квітня 2019 року в частині надання грифу Рекомендовано Міністерством освіти і науки України для наступних підручників:

- Історія: Україна і світ: (інтегр.курс, рівень стандарту): підруч.для 11-го кл. закл. заг. серед. освіти / Мар`ян Мудрий, Олена Аркуша. - Київ: Генеза, 2019. - 304 с. :іл., карти.;

- Історія України. Рівень стандарту: підручник для 11 класу закладів загальної середньої освіти / Г.М. Хлібовська, О.В. Намук, М.Є. Крижановська, І.Б. Гирич, І.О. Бурнейко. - Тернопіль: Астон, 2019. - 256с.: іл.;

- Історія України (профільний рівень): підруч. для 11 кл. закл. загал, серед. освіти / О.В. Гісем , О.О. Мартинюк. - Харків: Вид-во Ранок , 2019. - 256 с. : іл.;

- Історія України (рівень стандарту): підруч. для 11 кл. закл. загал, серед. освіти / О.В. Гісем , О.О. Мартинюк. - Харків : Вид-во Ранок , 2019. - 288 с. : іл.;

- Історія України (профільний рівень): підручник для 11 класу закладів загальної середньої освіти / B.C. Власов, C.B. Кульчицький. - Київ : Літера ЛТД, 2019. - 288 с.;

- Історія України (рівень стандарту): підруч. для 11 кл. закл. загальн. середи, освіти / Олексій Струкевич , Степан Дровозюк . - Київ : Грамота, 2019. - 240 с.: іл.;

- Історія України (рівень стандарту): підручник для 11 кл. закл. загальн. серед, освіти / Н.М. Сорочинська, О.О. Гісем. - Тернопіль: Навчальна книга - Богдан , 2019. - 240 с.: іл.;

2) скасувати наказ Міносвіти № 557 від 31 травня 2018 року, в частині надання грифу Рекомендовано Міністерством освіти і науки України наступному підручнику:

- Вступ до історії: підруч. для 5 кл. закладів загальної середньої освіти / І.Я. Щупак, І.О. Піскарьова, О.В. Бурлака. - К.: УОВЦ Оріон , 2018.- 192 с.: іл.

3) оголосити та провести новий конкурсний відбір проектів підручників з Історії України для 11 класів та вступу до історії для 5 класів закладів загальної середньої освіти із дотриманням принципу достовірності, об`єктивності всебічності історичних фактів і подій, з описанням історії України, починаючи з 2013 року;

4) забезпечити перегляд інших навчальних підручників, посібників, навчальних програм тощо, які затверджені або рекомендовані для використання у навчальному процесі Міністерством освіти і науки України та які містять опис подій 2013-2014 років, зокрема Революції Гідності на предмет подання повної, достовірної та об`єктивної інформації.

За результатами розгляду звернення, відповідач надіслав позивачу лист від 28 квітня 2020 року, у якому повідомив, що протягом 2018-2019 років проводилися конкурсні відбори проектів підручників для 5-9 та 10-11 класів закладів загальної середньої освіти відповідно до Положення про конкурсний відбір проектів підручників для 5-9 та 10-11 класів, а також наказів Міносвіти про проведення конкурсного відбору проектів підручників. Експертизу підручників здійснювали експерти, обґрунтованість висновків яких розглядала конкурсна комісія. Також вказав, що проекти підручників для 11 класу були передані на додатковий розгляд Інституту історії Національної академії наук України, а вибір проектів підручників, що друкувалися за кошти державного бюджету у 2018-2019 роках, здійснювався вчителями (викладачами) закладів освіти, який схвалювався на засіданнях педагогічних рад відповідних закладів освіти.

Уважаючи, що за наслідками розгляду звернення відповідачем допущена протиправна бездіяльність, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з відповіді відповідача не вбачається вчинення дій, передбачених Законом України «Про звернення громадян». Так, відповідач у своєму листі не надав оцінки жодному з доводів, наведених у зверненні, обмежившись лише констатацією обставин, які передували наданню грифу «Рекомендовано Міністерством освіти і науки України» окремим підручникам для 5-9 та 10-11 класів, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності. Аналізуючи надану відповідачем відповідь, суд дійшов висновку, що відповідач, не розглянувши по суті звернення позивача, а надавши формальну відповідь, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього Законами України «Про освіту» та «Про звернення громадян» обов`язків щодо здійснення перевірки обставин дотримання вимог принципу академічної доброчесності у підручниках для 5 та 11 класів з історії України для закладів загальної середньої освіти, що вийшли друком у 2018 та 2019 роках та про які йшлося у зверненні позивача, та, відповідно, щодо вирішення питання про необхідність зміни/скасування наказів Міносвіти № 472 від 12 квітня 2019 року і № 557 від 31 травня 2018 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія судді приходить до наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів є Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВП з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №393/96-ВР).

Статтею 1 цього Закону закріплено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Порядок розгляду звернень в залежності від їх виду врегульований положеннями статей 14 - 16 Закону України №393/96-ВР.

Так, відповідно до статті 14 Закону України №393/96-ВР за результатами розгляду пропозицій (зауважень) органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані повідомити громадянина про результати такого розгляду.

Частиною 1 статті 15 Закону України №393/96-ВР закріплено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Положеннями статті 16 Закону України №393/96-ВР передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Як убачається зі зміста звернення позивача, в ньому, зокрема, постановлено питання про скасування наказів Міністерства освіти і науки України, як таких, що порушують право позивача жити в країні, де прагнуть до розвитку української нації, історичної свідомості, яка базується на повній, достовірній та об`єктивній інформації про історичні факти, процеси та їх перебіг, зокрема у період 2013 - 2014 років.

Аналіз змісту звернення у відповідній частині дає підстави для висновку, що таке фактично є скаргою на рішення відповідача.

Отже, згідно положень статті 16 Закону України №393/96-ВР така незгода з рішеннями Міносвіти, за відсутності вищого органа, є підставою для звернення до суду з позовом про визнання відповідних наказів протиправними.

Також у зверненні ОСОБА_1 постановлено питання про необхідність вчинити дії, а саме: оголосити та провести новий конкурсний відбір проектів підручників та забезпечити перегляд інших навчальних підручників, посібників, навчальних програм тощо на предмет подання повної, достовірної та об`єктивної інформації про події 2013 - 2014 років, зокрема Революцію Гідності.

У зазначеній частині звернення позивача є заявою, що відповідно до положень статті 15 Закону України №393/96-ВР покладає на відповідача обов`язок перевірити викладені у ній факти та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

За результатами аналіза відповіді Міносвіти, направленої позивачу, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не виконано вимоги наведеної правової норми. Так лист Міносвіти не містить інформацію про прийняте рішення за результатами розгляду звернення в цій частині.

Наведене свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, що є підставою постановлення рішення про зобов`язання розглянути звернення позивача у відповідності до вимог Закону України №393/96-ВР та надання відповіді.

Правові підстави для постановлення рішення про зобовязання відповідача забезпечити перегляд підручників, на переконання колегії суддів, відсутні. Такі дії можуть бути вчинені відповідачем винятково у разі скасування наказів. Отже, зазначені вимоги є передчасними та не можуть бути задоволенні за результатами розгляду спору, предметом якого виступають дії суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Міносвіти щодо розгляду його звернення в частині пунктів 3 та 4 та зобов`язання розглянути таке у відповідності до вимог статті 15 Закону України №393/96-ВР із наданням відповіді.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 25 березня 2020 року в частині пунктів 3 та 4 такого.

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України розглянути звернення ОСОБА_1 від 25 березня 2020 року в частині пунктів 3 та 4 у відповідності до вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР із наданням відповіді.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька