Справа № 520/15247/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 р. Справа № 520/15247/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 (суддя Шляхова О.М., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6,) по справі № 520/15247/2020

за позовом ОСОБА_1

до Територіального сервісного центру № 6341 МВС в Харківській області , Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив зобов`язати Територіальний сервісний центр 6341 Регіонального сервісного центру МВС у Харківській області допустити ОСОБА_1 , до складання іспитів на отримання посвідчення водія категорії "В", на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв від 27.04.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 31.07.2020 він звернувся до Територіального сервісного центру №6341 МВС в Харківській області з письмовою заявою щодо складання іспитів на отримання посвідчення водія категорії "В". Разом із заявою, позивач надав копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв від 27.04.2018, копію сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 19.06.2020 серія РРТ №202676, копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 19.06.2020 серія 12ЯЯУ №892287. Заяву позивача від 31.07.2020 отримано Територіальним сервісним центром №6341 МВС в Харківській області 03.08.2020, про що свідчить витяг з єдиного реєстру поштових відправлень. Проте, відповіді на свою заяву позивач не отримав. Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 13.01.2021 замінено відповідача, Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області (вул. Шевченка, буд. 26, м. Харків, 61013, ) по адміністративній справі №520/15247/20 на належного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, буд. 26, м. Харків, 61013, ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Територіального сервісного центру МВС №6341 від 07 серпня 2020 року вих. №31/20/1-766 про відмову у допущенні ОСОБА_1 до іспитів на отримання посвідчення водіїв категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 від 27.04.2018, оформлене у формі листа.

Зобов`язано Територіальний сервісний центр 6341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) допустити ОСОБА_1 , до складання іспитів на отримання посвідчення водія категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 27.04.2018 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач-Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 зі змінами відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 320 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, що призвело до прийняття невірного рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Територіального сервісного центру №6341 МВС в Харківській області з письмовою заявою щодо складання іспитів на отримання посвідчення водія категорії "В".

Разом із заявою, позивач надав копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв від 27.04.2018, копію сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 19.06.2020 серія РРТ №202676, копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 19.06.2020 серія 12ЯЯУ №892287.

Заяву позивача від 31.07.2020 отримано Територіальним сервісним центром №6341 МВС в Харківській області 03.08.2020, про що свідчить витяг з єдиного реєстру поштових відправлень.

Територіальний сервісний центр МВС №6341 листом від 07 серпня 2020 року вих. №31/20/1-766 повідомив позивачу, що йому відмовлено у допущенні до іспитів на отримання посвідчення водіїв категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 від 27.04.2018, відповідно до п.16 Положення від 08.05.1993 №340, зі змісту якого встановлено, що якщо особа з будь-яких причин не склала іспити у територіальному сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу вважається дійсним протягом двох років з дня його закінчення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Територіального сервісного центру 6341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у допуску до здачі іспитів водіїв на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв від 27.04.2018 року.

Окрім цього, суд вважав доцільним вийти за межі позовних вимог та з урахуванням висновку щодо протиправності дій Територіального сервісного центру 6341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у допуску до здачі іспитів водіїв, скасував рішення Територіального сервісного центру МВС №6341 від 07 серпня 2020 року вих. №31/20/1-766 про відмову допущенні ОСОБА_1 до іспитів на отримання посвідчення водіїв категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 від 27.04.2018, оформлене у формі листа.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

19 жовтня 2019 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №320 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Так, серед іншого, зазначеним нормативно-правовим актом внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" щодо видачі документів, що засвідчують підготовку і перепідготовку водіїв транспортних засобів.

Відповідно до п.16 Положення №340 (в новій редакції) посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Документами, що засвідчують підготовку і перепідготовку водіїв транспортних засобів, є:

свідоцтво встановленої форми згідно з додатком, що вноситься закладом в електронному вигляді до Єдиного державного реєстру МВС;

документи про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка за професією водія автотранспортних засобів відповідної категорії (диплом кваліфікованого робітника, свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації), видані закладом, що має ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти.

Якщо особа з будь-яких причин не склала іспити у територіальному сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу вважається дійсним протягом двох років з дня його закінчення.

Поряд із цим, відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом" (в редакції чинній станом на 2018 рік), якщо особа з будь-яких причин не склала іспити в сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу з підготовки водіїв транспортних засобів вважається дійсним протягом 10 років з дня закінчення закладу.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області відмовляючи позивачу у допуску до іспитів посилався на те, що у відповідності до вимог п. 16 Положення №340 від 08.05.1993 №340, термін дії свідоцтва серія НОМЕР_1 від 27.04.2018 на момент звернення із заявою понад 2 роки.

Таким чином визначена Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області підстава для відмови позивачу у допуску його до іспитів є необгрунтованою, оскільки п.16 Постанови КМУ від 08 травня 1993 року №340 "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом" (в редакції, яка діяла на момент отримання позивачем свідоцтва) передбачено, що якщо особа з будь-яких причин не склала іспити в сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу з підготовки водіїв транспортних засобів вважається дійсним протягом 10 років з дня закінчення закладу.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин нормативно-правового акту, який діяв на момент їх виникнення, а саме п. 16 Постанови КМУ від 08 травня 1993 року №340 "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом", яким передбачено, що якщо особа з будь-яких причин не склала іспити в сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу з підготовки водіїв транспортних засобів вважається дійсним протягом 10 років з дня закінчення закладу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов`язання Територіальний сервісний центр 6341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) допустити ОСОБА_1 до складання іспитів на отримання посвідчення водія категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 27.04.2018 року.

При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано керуючись статтями 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вийшов за межі позовних вимог та скасував рішення Територіального сервісного центру МВС №6341 від 07 серпня 2020 року вих. №31/20/1-766 про відмову у допущенні ОСОБА_1 до іспитів на отримання посвідчення водіїв категорії "В" на підставі свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 від 27.04.2018, оформлене у формі листа.

Суд також акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова ВС України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі № 520/15247/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області - залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі № 520/15247/2020 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 16.04.21.