Справа № 200/4251/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 квітня 2021 р. Справа №200/4251/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченого розміру допомоги за 2018, 2019, 2020 роки;

- зобов`язати відповідача та виплаті позивачу разову грошову допомогу до 5 травня згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченого розміру допомоги за 2018, 2019, 2020 роки.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження суддя дійшла висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. […]

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати.

У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду із позовом, що буде вже способом реалізації права на судовий захист.

Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи.

У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач разову грошову допомогу до 5 травня згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551-ХІІ) у 2018 році не отримувала; грошову допомогу до 5 травня за 2019 рікі отримала у квітні 2019 року, за 2020 рік у квітні 2020 року.

Згідно положень ст. 17-1 Закону № 3551-ХІІ особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги у належному розмірі (або доплата до виплаченої раніше у меншому розмірі допомоги) у 2018, 2019, 2020 роках і до якого позивач могла очікувати на отримання належної (за її думкою) суми допомоги, - це 30 вересня 2018 року, 30 вересня 2019 року та 30 вересня 2020 року відповідно.

Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з позовними вимогами щодо грошової допомоги до 5 травня: за 2018 рік підлягає обрахуванню з 30 вересня 2018 року, за 2019 рік - з 30 вересня 2019 року, за 2020 рік - з 30 вересня 2020 року.

Як наслідок, перебіг строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо щорічної разової допомоги до 5 травня за 2018 рік сплинув 1 квітня 2019 року, за 2019 рік 1 квітня 2020 року, за 2020 рік 1 квітня 2021 року.

Аналогічна позиція щодо строку звернення до суду з адміністративними позовом у справах цієї категорії висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17 (К/9901/1172/17), від 7 березня 2018 року у справі № 664/51/17 (К/9901/30405/18), від 10 травня 2018 року у справі № 389/1042/17 (2-а/389/47/17).

Як вбачається з відмітки на конверті, в якому позов надійшов до суду, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду 6 квітня 2021 року, тобто із пропуском встановленого ст. 122 КАС України строку.

Разом із позовною заявою позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, обґрунтовану тим, про порушення відповідачем її прав вона дізналась з його листів від 22 лютого та 22 березня 2021 року та після ознайомлення із Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18).

Розглядаючи дану заяву суддя зазначає, що згідно усталеної судової практики причини пропуску строку визнаються поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та п і д т в е р д ж е н і належними доказами.

На зазначеному наголошував і Верховний Суд України у рішенні від 13 вересня 2006 року по справі № 6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі №21-2231а15. Також у вказаних судових рішеннях Верховний Суд України зазначив, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами.

Враховуючи, що позивач в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається лише на необізнаність щодо прийняття Конституційним Судом України Рішення від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18) та не направленням їй відповідачем рішень та роз`яснень з приводу розміру виплаченої/невиплаченої допомоги до 5 травня, суддя вважає, що позивачем не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом - особливо в частині оскарження бездіяльності відповідача з приводу невиплати допомоги до 5 травня у 2018 році та виплати такої допомоги у неналежному розмірі у 2019 році.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із даним позовом із зазначенням інших підстав, які можуть свідчити про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, а ніж ті, які зазначені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду від 6 квітня 2021 року.

3. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, позовна заява буде повернута позивачеві.

4. Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Волгіна