Справа № 160/14514/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняМаксімова А.С.
представника позивача представника відповідача Федоренка Р.В. Кравченка М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна - 2001" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
05 листопада 2020 року cільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна - 2001" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Також позивач зазначив, що відповідач помилково прийшов до висновку про порушення позивачем п. 117.3 ст. 117 ПК України, оскільки позивач фактично не здійснював реалізацію пального, а тому у нього не виникає обов`язку реєструватися платником акцизного податку.
Крім того, позивач додав, що граничний строк застосування штрафу сплинув 21.04.2020 р. і платник податків вільний від зазначеного в Акті штрафу, а контролюючий орган не повинен виносити податкове повідомлення-рішення.
Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
22 грудня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначивши наступне.
Проведеною перевіркою СТОВ «Україна-2001» встановлено порушення:
п.117.3 ст. 117 Податкового Кодексу України, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального, а саме: 105 378,82 грн., у т.ч.: березень 2017 року - 105 378,82 грн.;
р. ІІІ п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за №4, в частині не відображення доходу, виплаченого фізичним особам - підприємцям за ознакою доходу «157» за період з 01.01.2017 по 31.08.2020.
З 01.03.2016 року суб`єкти господарювання, які здійснюють реалізацію пального у розумінні п.п. 14.1.212 п.14.1 ст.14 ПКУ, підпадають під категорію платників акцизного податку з реалізації пального (п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212 ПКУ), а реалізація пального утворює об`єкт оподаткування акцизним податком лише у випадку, передбаченому п.п.213:1.12 п.213.1 ст.213 ПК України.
Отже, враховуючи норми п.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців та мають подати заяву, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Враховуючи вищевикладене, суб`єкт господарювання СТОВ «Україна-2001» (код 31131465), здійснюючи операції з реалізацію покупцям палива, є платником акцизного податку в розумінні п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212 Податкового Кодексу Україні, має складати акцизні накладні та реєструвати їх.
01 лютого 2021 року судом винесено ухвалу про подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 березня 2021 року на 10 годину 00 хвилин.
12 лютого 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наголосив, що в даному випадку - при поверненні з оренди ємності для зберігання ГСМ, об`ємом 25 м. куб., орендодавцю - ПП фірмі «Оріон», в ній мались залишки належного орендарю - СТОВ «Україна-2001» пального, яке було оформлено на відповідальне зберігання ПП фірма «Оріон». Тобто, була проведена операція без фізичного переміщення (передачі, відпуску, відвантаження) пального, яке уже знаходилось в уже належному покупцю складі з переходом права власності на нього.
Згідно індивідуальних податкових консультацій по випадкам зі східними обставинами від 07.06.2017 р. №532/6/99-99-15-03-03-15/ІПК, та від 06.06.2017 р. №464/6/99-99-15-05-03-15/ІПК, при реалізації пального, але без його фізичного відпуску, за умови, якщо покупець не набуває права власності або користування приміщеннями та/або територією акцизного складу, не вважається реалізацією у розумінні п.п. 14.1.212 ПК України, і, значить, суб`єкт господарської діяльності не повинен реєструватися платником акцизного податку з реалізації пального, оскільки не здійснює операції з реалізації пального у розумінні абзацу другого п.п. 14.1.212 ПК України.
18 березня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення, в яких останній зазначив, що відповідно до ст. 52 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ передбачено, що на період з 18 березня по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширення на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України від 02.12.2020 р. №2755-VІ (із змінами і доповненнями).
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 2040 гривень.
Також на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній не погодився із доводами відповідача щодо терміну нарахування штрафних санкцій та додав, що зміни до абз.10, п.52-2 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України щодо строків давності, були внесені Законом України № 591-IX від 13.05.2020 р., який вступив силу з дня опублікування - в травні 2020 р.
Тобто, станом на квітень 2020 р. строки давності за ст.102 ПК України уже сплинули і, відповідно, означені в акті обставини не визнавалися законом як правопорушення.
Після 21.04.2020 року підприємство було вільне від зазначеного в акті штрафу.
Останнє судове засідання по справі відбулося 18 березня 2021 року
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримавши доводи викладені у відзиві та запереченнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Проведеною перевіркою СТОВ «Україна-2001» встановлено порушення:
п.117.3 ст. 117 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами і доповненнями), тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального, а саме: 105 378,82 грн., у т.ч. березень 2017 року - 105 378,82 грн.;
р. ІІІ п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за №4, в частині не відображення доходу, виплаченого фізичним особам - підприємцям за ознакою доходу «157» за період з 01.01.2017 по 31.08.2020.
Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач отримав 28.10.2020 р.
Вирішуючи правомірність оскаржуваних рішень, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.21 р. №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, положеннями якого передбачено обов`язкову наявність підписів посадових осіб контролюючого органу, які проводили перевірку.
Будь-яких підстав звільнення від підпису акту перевірки, у тому числі перебування у відпустці посадових осіб, що приймали участь у перевірці, діюче законодавство не містить.
Щодо спірного питання про строки застосування штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідач посилається на те, що відповідно до абз.10 п.52-2 підрозд.10 розд. ХХ ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст.102 цього Кодексу.
Однак суд не погоджується із зазначеними доводами, оскільки вказані зміни до абз. 10, п.52-2 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України були внесені Законом України № 591-IX від 13.05.2020 р., який вступив в силу з дня опублікування - в травні 2020 р.
Враховуючи, що СТОВ «Україна-2001» декларації з акцизного податку не подавало, граничний строк її подання в даному випадку припадав на 20.04.2017 р., то, встановлений п. 114.1 та п. 102.1 ПК України граничний строк застосування штрафу сплинув 21.04.2020 р.
Тобто, станом на квітень 2020 р. строки давності за ст.102 ПКУ уже сплинули.
Станом на травень 2020 р. строки давності за ст.102 ПК України зупинилися з 18 березня 2020 року.
Тобто, юридична обов`язковість норм абз.10, п.52-2 підрозд.10 розд. ХХ ПК України в редакції від 13.05.2020 р., поширилася на правовідносини, які виникли до набрання цим нормативно-правовими актом чинності і, значить, має місце зворотня дія нормативно-правового акту у часі.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи рішення у справі, суд враховує, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв не у відповідності до норм чинного законодавства України, так як акт перевірки не підписаний одним із інспекторів, які проводили перевірку позивача, у зв`язку з чим акт не може бути підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, а по одному із податкових повідомлень-рішень має місце закінчення строку, передбаченого ст. 102 ПК України, протягом якого (1095 днів) підприємству можуть бути нараховані зобов`язання.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень та задоволення адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна - 2001" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Присудити на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна - 2001" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2102,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 березня 2021 року.

Суддя В.М. Олійник