Справа № 640/23545/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 квітня 2021 року м. Київ№ 640/23545/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Національної академії наук України
про визнання незаконною бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної академії наук України, з вимогами:

- визнати незаконною бездіяльність Національної академії наук України щодо неопублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження рішення про проведення виборів президента HAH України та членів Президії HAH України;

- визнати незаконною та скасувати постанову Президії Національної академії наук України від 07.09.2020 №138 «Про порядок проведення виборчої сесії Загальних зборів HAH України та загальних зборів відділень HAH України»;

- визнати незаконною та скасувати постанову Президії Національної академії наук України від 07.09.2020 №139 «Про дату та програму проведення виборчої сесії Загальних зборів HAH України та загальних зборів відділень HAH України».

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Президії Національної академії наук України від 15.09.2020 №391 «Про затвердження розташування виборчих дільниць та складу дільничних виборчих комісій з проведення виборів Президента HAH України та Президії HAH України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2020 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду надійшла заява відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій останній просив про розгляд справи в порядку загального провадження.

У відповідності до п.2 ч.6 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Разом з тим, предмет заявленого позову, з урахуванням доводів, викладених на його обґрунтування, вказують на відсутність необхідності встановлення додаткових обставин у справі, в допиті свідків чи експертів.

Так, предметом позову у цій справі є правомірність постанов від 07.09.2020 №138, від 07.09.2020 №139, від 15.09.2020 №391 та процедури проведення виборів президента HAH України та членів Президії HAH України.

Врахувавши зміст клопотання відповідача, матеріалів справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не виявив обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а отже відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Від Національної академії наук України надійшла заява про закриття провадження у справі. В обґрунтування заяви відповідачем зазначено, що спір у цій справі не є публічно-правовим спором, оскільки оспорювані позивачем бездіяльність та рішення стосуються виключно організаційних питань проведення виборчої сесії Загальних зборів НАН України і направлені на реалізацію прав НАН України щодо виборів органів управління в межах реалізації її статусу самоврядності та не стосуються здійснення владних управлінських функцій та не можуть бути предметом оскарження в поряду адміністративного судочинства.

Розглянувши подані документи та матеріали, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до змісту позовної заяви, предметом розгляду у цій справі є правомірність процедури організації проведення виборчої сесії Загальних зборів НАН України і дії/бездіяльність НАН України щодо організації виборів органів управління.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У п.1 ч.1 ст.4 КАС України зазначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір, згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України, - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За визначенням п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Виходячи з положень законів України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» та Статуту Національної академії наук України НАН України є вищою науковою самоврядною організацією України, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа, та не належить до суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 17 Закону України «Про наукову і науково- технічну діяльність» 26.11.2015 № 848-VIII (надалі - Закон № 848-VIII) самоврядність Національної академії наук України полягає, зокрема, у вирішенні науково-організаційних, господарських, кадрових питань, а також виборності та колегіальності органів управління, здійсненні загальними зборами Національної академії наук України функцій найвищого органу управління.

Найвищим органом самоврядування Національної академії наук України є загальні збори, що складаються з дійсних членів (академіків) та членів-кореспондентів Національної академії наук України. У сесіях загальних зборів (крім питань, пов`язаних з виборами дійсних членів, членів-кореспондентів та іноземних членів Національної академії наук України) беруть участь з правом ухвального голосу наукові працівники, делеговані трудовими колективами наукових установ Національної академії наук України у кількості, що становить не менше половини загального складу дійсних членів (академіків) та членів-кореспондентів Національної академії наук України (ч.8 ст. 17 Закону № 848-VIII).

Згідно ч.11 ст. 17 Закон № 848-VIII резидент, перший віце-президент, віце-президенти, головний учений секретар, члени Президії Національної академії наук України обираються загальними зборами Національної академії наук України шляхом таємного голосування більшістю голосів від загального числа учасників загальних зборів і виконують свої обов`язки до обрання нового складу Президії Національної академії наук України.

Таким чином, вказане дає підстави для висновку, що Національна академія наук України не є суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України та не виконує делегованих владних управлінських функцій у спірних правовідносинах, оскільки оскаржувані рішення були прийняті з метою врегулювання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин і умов, а саме вирішення організаційних питань проведення сесії Загальних зборів HAH України з виборів президента та членів Президії HAH України у межах встановлених карантинних обмежень і з урахуванням протиепідемічних заходів, та були реалізовані (вичерпали свою дію) фактом проведення 7-9 жовтня 2020 року виборчої сесії Загальних зборів HAH України та обранням президента та членів Президії HAH України.

Таким чином, позовні вимоги викладені у цій справі позивачем не мають ознак публічно-правового спору, оскільки вказані вимоги не звернуті до суб`єктів владних повноважень, що здійснюють владних управлінських функцій у правовідносинах, у яких виник спір.

У відповідності до ч.1 ст.19 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, позивачу слід звернутися до місцевого загального суду за правилами територіальної підсудності для розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У ч.2 ст.238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання до суду не надходило.

Керуючись положеннями ст. 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Національної академії наук України про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у адміністративній справі №640/23545/20 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України про визнання незаконною бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов.

Попередити позивача, що повторне звернення з тими самими вимогами до адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена повністю або частково протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська