Справа № 640/3406/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/3406/20 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.

за участю

секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,

представника позивача Савельїчєва О.В.

представника відповідача Борозна М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.11.2019 № та №,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 06.11.2019 на загальну суму 48 945 081 грн. (сорок вісім мільйонів дев`ятсот сорок п`ять тисяч вісімдесят одна гривня), в тому числі основний платіж - 39 156 065, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 9 789 016, 00 грн, штрафні санкції 510,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 06.11.2019 року № та № на загальну суму 48 945 081 грн. (сорок вісім мільйонів дев`ятсот сорок п`ять тисяч вісімдесят одна гривня 00 коп.), в тому числі основний платіж - 39 156 065, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 9 789 016, 00 грн, штрафні санкції 510,00 грн, прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК- ЕЛЕКТРОНІКА» сплачений ним судовий збір у розмірі 21 020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).

Задовольняючи зазначену позовну заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що господарські операції здійснені позивачем із контрагентами були спрямовані на реальне настання юридичних наслідків, придбаний товар у зазначених контрагентів використано у власній господарській діяльності шляхом реалізації іншим суб`єктам господарської діяльності, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. А відповідач не зважаючи на вимоги п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, не відреагував на звернення позивача та протиправно провів перевірку раніше терміну, визначеного законодавцем для відновлення втрачених первинних документів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до його незаконності та наявності підстав для скасування.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що оскільки позивач, до перевірки не надав контролюючому органу первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансові звітності, інші документи, пов`язанні з господарською діяльністю у перевіряємому періоді, ГУ ДПС у м. Києві відобразило вищевказаний факт в акті перевірки та вважає, шо первинні документи у ТОВ «НІК ЕЛЕКТРОНІКА» відсутні, що ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій, відтак контролюючим органом правомірно винесено податкові повідомлення-рішення.

Крім того, відповідач зазначає, що аналіз податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 72 та ст. 74 Податкового кодексу України по контрагентах-постачальниках говорить про нереальність здійснених з ними господарських операцій.

На підтвердження своїх аргументів ГУ ДПС у м. Києві посилається на численні постанови Верховного Суду.

31 березня 2021 Шостий апеляційний адміністративний суд отримав від позивача відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» просить відмовити в повному обсязі в задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.

На підтвердження своїх доводів посилається на висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.02.2020 №3760/20-71/6453-6455/20-72, яким встановлено, що висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки №11/26-15-05-04-04/33401202 від 09.09.2019 в частині заниження позивачем податку на додану вартість за період липень-листопад 2018 документально не підтверджені.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до абз. 1 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідно до абз 5 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах як нарахування, коли доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності регулюються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (далі - Положення №318).

Відповідно до Положення №318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Згідно з визначенням наведеним у ст. 1 Закону №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 1 Закону №996-XIV, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу приписів п. 185.1 ст. 185 ПК України а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

В силу приписів пп. «а» п. 198.1 ст. 198 КП України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В силу приписів п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзаців 1-3, 22 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З тексту акту від 09.09.2019 №11/26-15-05-04-04/33401202 вбачається, що ТОВ «ТЕЙМЕЛ» (код 41924574), ТОВ «БАЛУ СТАЙЛ» (код 41895512), ТОВ «КЕРЛІН ПРОФІ» (код 41540604), ТОВ «СПЕКТР СЕРВІС» (код 41824132), ТОВ «ТРЕЙД СТІЛ» (код 40505532), ТОВ «БАРХАТ ПЛЮС» (код 42122945), ТОВ «АГРО ІНТЕРНЕШНЛ ТРЕЙД» (код 40135580), ТОВ «БАСТІОН КОМПОНЕНТ» (код 41969505), ТОВ «ФОКЛЕНД ПРАЙМ» (код 41915072), ТОВ «ВЕЛ ТРЕЙД» (код 41628332), ТОВ «ГРЕК ЕКСПО» (код 42275852), ТОВ «РОЛЬВІС ТРЕЙД» (код 42194213), ТОВ «АБСТРАКТ СЕРВІС» (код 42128140) виписано на користь ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» ряд податкових накладних, на підставі яких в подальшому і було сформовано останнім податковий кредит.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічного висновку притримується і Верховний Суд, що викладено у його постановах від 31.01.2020 у справі №820/5816/16 (касаційне провадження №К/9901/39574/18), від 20.02.2020 у справі №802/1255/17-а (адміністративне провадження №К/9901/21661/18), від 20.03.2020 у справі №520/399/19 (адміністративне провадження №К/9901/19485/19).

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту та витрат, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Беручи до уваги викладене, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.10.2019 ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» отримало акт перевірки Головного управління ДПС у м. Києві від 09.09.2019 №11/26-15-05-04-04/3340202 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» ().

Перевірка була проведена: на підставі направлення від 28.05.2019 №957/26-15-14-04-04, виданого Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Перевірка проводилась головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за ризиковими платниками управління спеціального аудиту Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу, на підставі направлення від 30.08.2019 №22/26-15-05-04-04, виданого Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, головням державним ревізором-інспектором відділу контролю за ризиковими платникам управління спеціальних перевірок Департаменту податкових перевірок трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у м. Києві, інспектором податкової та митної справи IV рангу на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами, на підставі наказів Головного управління ДФС у м. Києві від 24.05.2019 №6806 та від 30.08.2019 №82 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (код 33401202), з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ «ТЕЙМЕЛ» (код 41924574), ТОВ «БАЛУ СТАЙЛ» (код 41895512), ТОВ «КЕРЛІН ПРОФІ» (код 41540604), ТОВ «СПЕКТР СЕРВІС» (код 41824132), ТОВ «ТРЕЙД СТІЛ» (код 40505532), ТОВ «БАРХАТ ПЛЮС» (код 42122945), ТОВ «АГРО ІНТЕРНЕШНЛ ТРЕЙД» (код 40135580), ТОВ «БАСТІОН КОМПОНЕНТ» (код 41969505), ТОВ «ФОКЛЕНД ПРАЙМ» (код 41915072), ТОВ «ВЕЛ ТРЕЙД» (код 41628332), ТОВ «ГРЕК ЕКСПО» (код 42275852), ТОВ «РОЛЬВІС ТРЕЙД» (код 42194213), ТОВ «АБСТРАКТ СЕРВІС» (код 42128140) за листопад 2018 року.

Як зазначено в Акті ГУ ДФС у м. Києві відповідно до п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20. п. 73.3 ст. 73 ПК України направлено на ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (код 33401202) письмові запити від 16.11.2018 №104328/10/26-15-14-04-04-12, від 20.12.2018 №127234/10/26-15-14-04-04-12, від 19.03.2019 №50865/10/26-15-14-04-04-14, від 27.02.2019 №37039/10/26-15-14-04-04-14, від 22.02.2019 №33238/10/26-15-14-04-04-14 про надання пояснень та їх документальних підтверджень, платником не надано пояснення та документальні підтвердження, що спростували б факт порушення податкового законодавства.

В ході проведення позапланової виїзної перевірки, відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України 28.05.2019 складено запит про надання документів з приводу фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «ТЕЙМЕЛ» (код 41924574), ТОВ «БАЛУ СТАЙЛ» (код 41895512), ТОВ «КЕРЛІН ПРОФІ» (код 41540604), ТОВ «СПЕКТР СЕРВІС» (код 41824132), ТОВ «ТРЕЙД СТІЛ» (код 40505532), ТОВ «БАРХАТ ПЛЮС» (код 42122945), ТОВ «АГРО ІНТЕРНЕШНЛ ТРЕЙД» (код 40135580), ТОВ «БАСТІОН КОМПОНЕНТ» (код 41969505), ТОВ «ФОКЛЕНД ПРАЙМ» (код 41915072), ТОВ «ВЕЛ ТРЕЙД» (код 41628332), ТОВ «ГРЕК ЕКСПО» (код 42275852), ТОВ «РОЛЬВІС ТРЕЙД» (код 42194213), ТОВ «АБСТРАКТ СЕРВІС» (код 42128140) за листопад 2018 року, який вручено під підпис 28.05.2019 уповноваженій особі позивача.

На письмовий запит відповідача, ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (код 33401202) надало лист від 31.05.2019 №091/1 про те, що надати документи до перевірки з приводу фінансово-господарських взаємовідносин з вищезазначеними контрагентами не має можливості, у зв`язку з їх викраденням. По вказаній події було відповідне звернення до Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київський області.

12.06.2019 ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» отримало лист відповідача від 03.06.2019 №104003/10/26-15-14-04-04-14 згідно якого позивача зобов`язано відновити втрачені документи протягом 90 днів до 28.08.2019 та Наказ №7485 від 31.05.2019 про перенесення перевірки з 31.05.2019 до дати відновлення та надання документів у межах термінів, визначених п. 44.5 ст. 44 ПК України.

Як стверджує позивач, у липні 2019 року він відновив вкрадені документи.

В подальшому, 25.07.2019 позивач до ДПІ у Оболонському районі м. Києва та до Головного управління ДФС у м. Києві направив листи (№112/2 та 112/1 від 25.07.2019, відповідно), якими повідомлено про втрату (пошкодження, внаслідок затоплення приміщення в результаті розриву системи внутрішнього протипожежного водопроводу над приміщеннями бухгалтерії і частини коридору ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» на третьому поверсі, які орендуються у ТОВ «ЕЛЕКТРОННІ ІННОВАЦІЇ» за адресою м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19) значного масиву документів щодо його фінансово-господарської діяльності. У переліку документів, що були затоплені опинились і документи, що були відновлені після викрадення.

Про ці ж обставини було додатково повідомлено ГУ ДПС у м. Києві листом №128/4 від 04.09.2019 року

Перевірку було поновлено, та завершено, за результатами перевірки було складено «Акт перевірки №11/26-15-05-04-04/33401202 від 09.09.2019 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (код 33401202)» згідно висновків якого встановлено порушення наступних норм діючого законодавства України:

- п. 198. 1. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 39 156 064.00 грн., у тому числі:

- за липень 2018 року на суму -6 699 892,00 гривень.

- за серпень 2018 року на суму -8 538 784 гривень.

- за вересень 2018 року на суму -12 899 03 1 гривень.

- за жовтень 2018 року на суму -7 425 554 гривень.

- за листопад 2018 року на суму -3 592 804 гривень.

06.11.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення № та № на підставі Акту перевірки №11/26-15-05-04-04/33401202 від 09.09.2019.

Позивач скористався своїм правом та направив контролюючому органу вищого рівня заперечення на Акт перевірки №11/26-15-05-04-04/33401202 від 09.09.2019, втім Рішенням №2940/6/99-00-08-05-02-06 від 23.01.2020 податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № та № від 06.11.2019 залишені без змін, а скарга ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» - без задоволення.

Відповідно до абз. 1 п. 44.3 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 44.4 ПК України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Керуючись п. 44.5 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

За приписами п. 44.6 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 44.7 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище норми дають платнику податків достатньо можливостей для подання первинних документів, зокрема оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені 06.11.2019, Рішення по процедурі адміністративного оскарження винесено ДПС України 23.01.2020 року, тобто враховуючи норми ПК України ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» могло надати відновлені документи контролюючому органу на будь-якій з цих етапів прийняття рішення.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист позивача №158/2 від 24.10.2019, який був одержаний 25.10.2019 ГУ ДФС у м. Києві про те, що ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» до 18.10.2019 відновило фінансово-господарські документи по взаємовідносинах з 206 постачальниками, згідно таблиці.

Обґрунтування причин не подання чи доказів неможливості подати такі документи до контролюючого органу у період з 18.10.2019 по 23.01.2020 позивачем не надано ні до суду першої інстанції, ні під час апеляційного провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне дослідити докази щодо втрати документів ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» в травні 2019 та липні 2019 року, які були надані під час апеляційного провадження.

В матеріалах справи наявний талон-повідомлення №000679, згідно якого лейтенант поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області 30.05.2019 прийняв заяву №6969.

30.05.2019 Вишгородське ВП ГУ НП в Київській області склало висновок, яким закінчило розгляд матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_1 та рекомендувало з приводу відновлення документів звернутись до місця їх видачі.

В судовому засіданні представник позивача Савельїчев О.В. не надав колегії суддів обґрунтованої відповіді щодо причин наявності запитуваних податковим органом документів по перевіряємим контрагентам ТОВ «НІК ЕЛЕКТРОНІКА» у службовому автомобілі підприємства.

Позивач наказом №10 «Про відновлення втрачених документів» від 31.05.2019 надав вказівку бухгалтерії ( ОСОБА_2 ) відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів.

12.06.2019 року ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» отримало лист відповідача від 03.06.2019 №104003/10/26-15-14-04-04-14 згідно якого позивача проінформовано про необхідність відновити втрачені документи протягом 90 днів до 28.08.2019 року та Наказ №7485 від 31.05.2019 про перенесення перевірки з 31.05.2019 до дати відновлення та надання документів у межах термінів, визначених п. 44.5 ст. 44 ПК України.

У позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що у липні 2019 року ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» відновило вкрадені документи, втім до матеріалів справи доказів вказаного не надано.

До матеріалів справи 05.04.2021 надано Дефектний акт від 24.07.2019 затверджений заступником директора підприємства з технічних питань ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» та директором ТОВ «ЕЛЕКТРОННІ ІННОВАЦІЇ» О.В. Савельїчевим, який складений комісією у складі: бухгалтера ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» Є.В. Фадєєва та інженера з керування й обслуговування систем ТОВ «ЕЛЕКТРОННІ ІННОВАЦІЇ» Тарасюка Ю.В. про те, що в результаті розриву системи внутрішнього протипожежного водопроводу сталося затоплення приміщень бухгалтерії і частини коридору ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» на третьому поверсі, які орендують у ТОВ «ЕЛЕКТРОННІ ІННОВАЦІЇ» в результаті чого були залиті шафи з фінансово-господарськими документами 206 контрагентів позивача згідно таблиці.

Інших пошкоджень приміщення чи устаткування внаслідок розриву системи внутрішнього протипожежного водопроводу позивача в Дефектному акті не зазначено.

Про вказане позивач листами №112/1 та №112/2 від 25.07.2019 повідомив ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В матеріалах справи наявний Договір оренди приміщень №71 від 17.04.2014, укладений між ТОВ «ЕЛЕКТРОННІ ІННОВАЦІЇ» в особі директора Савельїчев О.В. та ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» в особі директора Дроботуна Р.Є. про оренду приміщень за адресою: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19 для розташування складу та приміщень для виробництва електротехнічного обладнання орендаря. Відповідно до п. 1.7. сказаного договору, строк оренди починається з дати підписання Акту приймання-передачі приміщення і триває до 31.12.2014 (включно) без права пролонгації. Згідно п. 10.1 даний договір вступає в силу з дати його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2014 року без права його пролонгації.

01.02.2018 року між вказаними товариствами укладена Додаткова угода №11 до договору оренди від 17.04.2014 №71. Відповідно до абз. 1 п. 1 Додаткової угоди №11 сторони вирішили внести зміни до п. 1.7. та п. 10.1 Договору та викласти їх у наступній редакції: «строк оренди починається з дати підписання Акту приймання-передачі приміщення і триває до 31.12.2018 року. Остаточно строк оренди визначається на підставі строку фактичного користування приміщення до моменту повернення приміщень Орендарем Орендодавцю на підставі відповідного Акту приймання-передачі»

Представник позивача в судовому засіданні не зміг надати обґрунтованих пояснень колегії суддів щодо причин та підстав зберігання відновлених документів ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» за адресою: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19, а саме: в орендованих приміщеннях, які призначені для розташування складу та виробництва електротехнічного обладнання позивача.

Відповідно до п. 2.2 Розділу ІІІ Наказу МВС України «Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні» від 30.12.2014 №1417 керівники об`єктів, підприємств повинні забезпечити утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та забезпечити їх технічне обслуговування.

Згідно з пп. 9 п. 2.2 Розділу V Наказу МВС України «Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні» від 30.12.2014 №1417 cистема внутрішнього протипожежного водопроводу повинна відповідати таким вимогам: пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання.

Відповідно до абзаців 3 та 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2017 №5 «Про затвердження Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій» аварійно-рятувальному обслуговуванню (далі - обслуговування) підлягають суб`єкти господарювання, галузі та окремі території, щодо яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій.

Обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до договору.

Вказаний Дефектний акт від 24.07.2019 не може бути взятий судом до уваги в якості доказів, оскільки при аварійній ситуації, такій як затоплення або прорив системи внутрішнього протипожежного водопроводу дійсно складється акт, втім посвідчення такої аварійної ситуації та підтвердження збитків постраждалої сторони повинно складатися не тільки у присутності орендодавця та орендаря, як було здійснено позивачем, а й представника пожежного-рятувальної служби.

За таких вищенаведених обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що ГУ ДПС у м. Києві, відповідно до приписів ПК України надано позивачу дев`яностоденний строк для відновлення вкрадених документів, однак позивачем, всупереч приписам Податкового Кодексу України такі не були відновлені та не були надані для перевірки податковому органу, а тому документи вважаються відсутніми.

Крім того, колегія суддів, виходячи з приписів ст. 44 ПК України, приходить до висновку про правомірність дій податкового органу щодо складання Акту перевірки від 09.09.2019 та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки надання платнику податків органами ДПС повторно дев`яностоденного строку на відновлення документів, необхідних для перевірки Податковим Кодексом України не передбачено.

У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч. 2 ст. 77 КАС України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку, чого позивачем належними доказами, в порядку встановленому Податковим Кодексом України та КАС України не доведено, а висновки податкового органу, вказані в Акті перевірки від 09.09.2019 не спростовано.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

В ході розгляду цієї справи колегія суддів прийшла до висновків про те, що суд першої інстанції передчасно оцінив надані до суду копії первинних документів, оскільки такі документи не були надані ні під час перевірки, ні під час процедури адміністративного оскарження прийнятих контролюючим органом рішень, відтак висновки суду першої інстанції щодо належного оформлення таких документів по взаємовідносинам з усіма контрагентами ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» та реальності здійснення операцій по ним є необґрунтованими та до уваги не можуть бути взяті.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених як підприємством так і контролюючим органом, колегія суддів приходить до висновку, що за встановлених обставин у справі, на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, податковий орган довів правомірність своїх дій та прийнятих рішень.

З огляду на ненадання позивачем, в порядку, встановленому ПК України до перевірки відповідних документів, їх відсутність як під час перевірки, складання Акту перевірки, розгляду заперечень та прийняття податкових повідомлень-рішень, процедури адміністративного оскарження, а відтак відсутність оцінки уповноваженим державним органом, а також відсутності доказів щодо надання всіх необхідних первинних документів позивачем до КНДІСЕ для проведення експертизи, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості взяти до уваги як належний і допустимий доказ відповідний висновок експертів від 28.02.2020 №3760/20-71/6453*6455/20-72.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про протиправність прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень, відтак виходячи з викладеного, відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан