Справа № 850/2/20
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа №850/2/20

адміністративне провадження №А/9901/52/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу

за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради

на рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 (колегія у складі суддів Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сіваченко І.В.

у справі № 850/2/20

за позовом Маріупольської міської ради

до ОСОБА_1

про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб.

І. РУХ СПРАВИ

1. 01.06.2020 Маріупольська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:

- примусово відчужити у комунальну власність Маріупольської міської ради, з мотивів суспільної необхідності - для суспільних потреб - капітального ремонту АДРЕСА_1 , з благоустроєм території об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон з продажу квітів), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 92,1 кв.м., яка належить на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 28.11.2013 реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за викупною ціною 1 419 629 грн;

- зобов`язати ОСОБА_1 звільнити об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон з продажу квітів), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 92,1 кв.м. протягом 5 днів з дня набрання законної сили рішення суду.

2. Рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.

3. 10.11.2020 до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції в адміністративних справах відповідно до частини другої статті 292 КАС України надійшла апеляційна скарга позивача на рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020, у якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове - про задоволення позовних вимог.

4. Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судом першої інстанції встановлено, що робочим проектом, розробленим на підставі розпорядження виконавчого комітету міської ради від 20.10.2017 № 224, передбачено капітальний ремонт пр. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території.

6. Рішенням Маріупольської міської ради №7/42-4108 від 29.05.2019 визначено необхідність вилучення земельних ділянок для суспільних потреб - капітального ремонту пр. Миру від вул. Левановського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм територій.

7. Згідно з пп.3.3 зазначеного рішення підлягає викупу об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон з продажу квітів) по АДРЕСА_2 (реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23) за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у порядку, встановленому чинним законодавством України, а саме об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон з продажу квітів), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

8. Власником цієї будівлі є ОСОБА_1 .

9. Пунктом 5 рішення згаданого рішення доручено департаменту по роботі з активами міської ради від імені та в інтересах Маріупольської міської ради у 5 денний термін з дня прийняття цього рішення письмово повідомити власників об`єктів нерухомого майна про викуп вказаних об`єктів для суспільних потреб у порядку, визначеному ст.10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

10. 05.06.2019 Департамент по роботі з активами надіслав лист №26.3-31990-26.1 на ім`я ОСОБА_1 із запрошуванням викупити об`єкт нежитлової нерухомості (нежитлова будівля), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за викупною ціною об`єкту нежитлової нерухомості у розмірі 100 000,00 грн.

11. Доказів вручення відповідачу наведеного повідомлення позивач не надав.

12. В газеті «Приазовский рабочий» за 24.07.2019 Маріупольською міською радою було розміщено повідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо викупу об`єкту нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон, з продажу квітів) по АДРЕСА_2 , орієнтована викупна ціна об`єкту нежитлової нерухомості становить 100 000,00 грн.

13. 02.05.2020 суб`єктом оціночної діяльності Перша Українська Універсальна Біржа (далі - Оцінювач), яка здійснює свою діяльність на підставі Сертифікату суб`єкту оціночної діяльності 116/20 від 19.02.2020, було складено висновок про вартість майна, а саме: нежитлового приміщення - торгівельний павільйон з продажу квітів загальною площею 92,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Базуючи на даних, наведених у звіті, Оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість об`єкта оцінки складає: 1419629,00 грн.

14. Після звернення до суду з позовом позивач надав рішення Маріупольської міської ради від 27.05.2020 № 7/52-5312 «Про затвердження розміру викупної ціни торгівельних об`єктів» згідно п.11, п.12 якого затверджено розмір викупної ціни об`єкту нежитлової будівлі - торгівельного павільйону з продажу квітів загальною площею 41,8 кв.м по АДРЕСА_2 у розмірі 1 419 629 грн. Дозволено Департаменту по роботі з активами міської ради здійснити викуп цього об`єкту за ціною 1419629 грн. Також надав копію листа від 20.08.2020 №26.6.6.-46852-26.7.1, яким запропоновано відповідачу викупити спірний об`єкт за ціною 1419629 грн. Доказів направлення цього листа відповідачу позивач не надав.

15. Під час розгляду справи представник відповідача заперечував його отримання.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

16. Причиною звернення до суду позивач зазначив відмову відповідача у надані згоди на викуп належного йому об`єкту нежитлової нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

17. Також зауважив, що згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 28.02.2018 №7/28-2485 договору оренди земельної ділянки від 16.05.2018, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.11.2018 за №28841996, у фізичній особи-підприємця ОСОБА_1 знаходилася в оренді до 16.05.2019 земельна ділянка площею 0,1004 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :04:003:0202). Зазначений договір оренди земельної ділянки не був поновлений та припинив свою дію 16.05.2019.

18. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що позивач із посиланням на ч.1 ст. 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009 №1559-VІ обґрунтував наявність суспільної необхідності для примусового викупу об`єкта нерухомого майна (торгівельний павільйон) проведенням капітального ремонту проспекту Мира від вул. Левановського до проспекту Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, проте торгівельний павільйон, знаходиться по пр-т Миру від пр. Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя та жодним чином не перешкоджає реконструкції дороги.

19. Також зауважив, що не отримував повідомлення про прийняте рішення щодо викупу об`єктів нерухомого майна для суспільних потреб №26.3-31990-26.1 від 05.06.2019 та не був запрошений на проведення переговорів щодо умов викупу або надання відмови від такого викупу.

20. Щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки від 16.05.2018, то рішенням Господарського суду Донецької області від 16.03.2020 визнано незаконним та скасовано рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/46-4530 від 23.10.2019 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 », яким відмовлено у поновлені строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:003:0202) площею 0,0104 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торгового павільйону з реалізації квітів) по АДРЕСА_2 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів наявність суспільної необхідності відчуження нерухомого майна, а також те, що непорушне право приватної власності відповідача в цьому випадку має зазнавати обмеження. Задоволення заявленого позову за фактичних обставин справи призведе до втручання в мирне володіння майном відповідача не відповідно до "умов, передбачених законом", тобто спричинить свавільне позбавлення його права на майно.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав:

А) позивачем було дотримано умов повідомлення власника ОСОБА_1 про викуп об`єкту нежитлової будівлі. Повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося із відміткою «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим позивач подав оголошення-повідомлення у газеті «Приазовський робочий» про прийняте рішення щодо викупу об`єктів нерухомого майна для суспільних потреб. ОСОБА_1 не повідомила у місячний строк про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу. Листом від 20.08.2020 ОСОБА_1 була повідомлена про викуп за 1419629;

Б) суд не врахував законодавчо визначену перевагу суспільного інтересу територіальної громади м. Маріуполя над приватним інтересом відповідача.

23. Відзив від Відповідача надійшов 01.12.2020. ОСОБА_1 покликається на правомірність рішення Першого апеляційного адміністративного суду, оскільки позивач не дотримався визначеною законодавством процедури проведення переговорів, інформацію щодо викупу об`єкту нежитлової нерухомості відповідач не отримувала; газета «Приазовский рабочий» не є офіційним виданням, а Маріупольська міська рада не є засновником вищезазначеної газети та не надала доказів укладення договору із газетою відповідно до ст. 23 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Відповідач не довів наявності суспільного інтересу, оскільки належний ОСОБА_1 торгівельний павільйон ніяким чином не перешкоджає реконструкції дороги.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд перевірив законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву, та вважає, що підстав для її задоволення немає.

25. Верховний Суд вже вирішував справи за позовом Маріупольської міської ради, що стосуються викупу майна з тих самих підстав, що й у справі, що розглядається. Зокрема, у постанові від 16.03.2021 у справі №850/3/20 Верховний Суд дійшов висновку, що порядок, який визначає Закон України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009 №1559-VІ, регламентує механізм відчуження саме земельної ділянки (її частини). Визначена ним процедура відчуження житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень є можливою лише у разі коли такі об`єкти нерухомості розмішені на земельній ділянці, що знаходиться у приватній власності юридичних чи фізичних осіб. Тобто Закон № 1559-VІ не регулює правовідносин щодо окремого відчуження для суспільних потреб житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень.

26. Аналогічні підходи пізніше було застосовано у постанові від 07.04.2021 у справі № 850/4/20 і Суд не вбачає необхідності їх повторювати.

27. Суд не знаходить підстав не погодитися з цим висновком.

28. Судом встановлено, що підставою для звернення до суду в порядку, визначеному Законом № 1559-VI та статтею 267 КАС України стала відсутність добровільної згоди відповідачів на викуп об`єкта нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон) для суспільних потреб, який розташований на земельній ділянці комунальної власності.

29. Також судом встановлено, що відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 рішення Маріупольської міськради від 29.05.2019 №7/42-4108 вирішено розірвати договір оренди від 16.05.2018, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.11.2018, номер запису про інше речове право: 28841996, укладений між ОСОБА_1 та Маріупольською міськрадою.

30. У свою чергу процедура розірвання договору оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності у разі необхідності надання її для суспільних потреб внаслідок прийняття рішення про використання земельної ділянки державної чи комунальної власності для розміщення об`єктів, визначених частиною першою статті 7 Закону №1559-VI та правові наслідки для осіб, яким належать житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічних насадження, які розташовані на земельних ділянках державної чи комунальної власності, у зав`язку із прийняттям відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, врегулювана положеннями, зокрема статті 417 ЦК України та статті 32-1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі".

31. Отже, наведені законодавчі положення, враховуючи конституційні гарантії щодо непорушності права приватної власності, дають підстави для висновку про можливість відчуження в порядку, визначеному Законом № 1559-VІ саме земельної ділянки (її частини) та об`єктів нерухомості, розташованих на ній, але у будь-якому разі такі об`єкти не можуть бути вилучені у цій процедурі окремо від земельної ділянки.

32. Позов Маріупольською міськрадою про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності заявлено поза межами процедури, визначеної Законом № 1559-VІ та статтею 267 КАС України. Вимоги про примусове відчуження нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності можуть бути задоволені лише одночасно із вимогою щодо відчуження відповідної земельної ділянки, яка в даному випадку знаходиться у власності позивача. З огляду на це, відсутні підстави для його задоволення з мотивів наведених у цій постанові.

33. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову проте з мотивів, наведених у цій постанові.

34. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 267, 310, 315, 316 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі №850/2/20 залишити без змін з мотивів, наведених у цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб