Справа № 520/1304/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Білова О.В.

06 квітня 2021 р.Справа № 520/1304/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІКОРМ» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

03.02.2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «БІКОРМ» (далі - ТОВ «БІКОРМ», підприємство) звернулося до суду з позовом, яким просить визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 28.01.2020 року № 545 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БІКОРМ» (код за ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України (далі - ПК України) підставу для призначення фактичної перевірки позивача, та чи дійсно у розпорядженні контролюючого органу була наявна інформація, яка може слугувати підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою. Також позивач зазначив, що відповідачу за результатами численних перевірок товариства достеменно відомо, що метою і предметом діяльності ТОВ «БІКОРМ» є виробництво продукції, яка не підлягає ліцензуванню та не передбачає сплати акцизного збору.

Окрім того, позивач зазначив, що співробітники контролюючого органу прибули до місцезнаходження підприємства без пред`явлення службових посвідчень та без надання копії наказу. Останніх було повідомлено про відсутність об`єктивної можливості проведення даної перевірки у зв`язку з простоєм в ТОВ «БІКОРМ», встановленим на підприємстві з 23.01.2020 року.

Позивач також наголошував, що у присутності уповноваженого представника підприємства, фахівцями контролюючого органу акт відмови від допуску до перевірки не складався.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області на виконання завдання Державної податкової служби України (далі - ДПС України), наданого листом від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07, на підставі наказу від 28.01.2020 року № 545 та направлень на перевірку був здійснений вихід для проведення фактичної перевірки підприємства. Після ознайомлення з означеними документами, представником підприємства було відмовлено в допуску до перевірки, про що було складено відповідний акт від 29.01.2020 року № 654/20-40-32-02-08/33866995.

Відповідач також зазначив, що в наказі про проведення перевірки чітко наведено підставу для її призначення, яка визначена п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей (фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за цією підставою) законодавством не вимагається.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року адміністративний позов ТОВ «БІКОРМ» задоволено.

На означене рішення ГУ ДПС у Харківській області було подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області задоволено, рішення суду першої інстанції від 04.03.2020 року скасовано, прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БІКОРМ» відмовлено.

На означену постанову ТОВ «БІКОРМ» було подано касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 22.09.2020 року касаційна скарга ТОВ «БІКОРМ» задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що «інформація (в цьому випадку лист ДПС України), на підставі якої прийнято оскаржуваний наказ, повинна містити інформацію про хоча і можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

При цьому, Верховний суд чітко указав, що судами попередніх інстанцій не досліджена інформація, наведена в листі Державної податкової служби України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07, не встановлено наявність/відсутність в цьому листі інформації, яка б чітко вказувала на конкретні порушення законодавства підприємством, посилання на норми права, які порушені або можливо порушені платником податків.

Окрім того, у рішеннях судів попередніх інстанцій не досліджено, які саме порушення допустив позивач, що могло б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 ПК України та не встановлено наявність у спірному наказі посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року адміністративний позов ТОВ «БІКОРМ» задоволено.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ТОВ «БІКОРМ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2.102,00 грн.

Судове рішення вмотивоване тим, що з аналізу п. 80.2 ст. 80 ПК України вбачається, що відповідна інформація має містити конкретні фактичні дані про реальну, а не ймовірну, наявність порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, однак лист ДПС України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07 не може вважатися інформацією про фактичні або можливі порушення позивачем законодавства в розумінні п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у зв`язку із чим, контролюючим органом не доведено наявності у нього на момент прийняття спірного наказу інформації про порушення позивачем вимог законодавства, а також про її отримання в установленому законодавством порядку.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ГУ ДПС у Харківській області було подано апеляційну скаргу, в якій з посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні наведеним у відзиві на адміністративний позов. Окрім того відповідач зазначив, що у ТОВ «БІКОРМ» реєструвало податкові накладні, відповідно до яких підприємство здійснювало реалізацію власно виробленої хімічної продукції за кодом УКТ ЗЕД (розчинники органічні марок: «А», «В», «Сольвент»; суміш запашних речовин), до складу якої згідно з Постановою № 722 входить спирт етиловий денатурований. Однак, не зважаючи на ту обставину, що ТОВ «БІКОРМ» виробляє та реалізує хімічну продукцію за кодом УКТ ЗЕД , до складу якої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 722 «Про затвердження переліку продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований, переліку денатуруючих добавок для денатурації спирту етилового, призначення для використання на митній території України, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Порядок № 722) входить спирт етиловий денатурований, підприємство податковий вексель не видавало та не подавало до контролюючого органу відомості про витратоміри-лічильники, якими повинно бути обладнане кожне місце відпуску продукції, для внесення цих даних до Єдиного реєстру. Висновки були зроблені Верховним Судом без належного дослідження змісту листа ДПС України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07. У даному листі міститься конкретна інформація про порушення законодавства, які могли бути допущені позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що ТОВ «БІКОРМ» () зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «БІКОРМ» є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (код КВЕД 10.91). При цьому за видами діяльності КВЕД позивача зареєстровано: код КВЕД 01.64 Оброблення насіння для відтворення; код КВЕД 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин; код КВЕД 20.30 Виробництво фарб, лаків і подібної продукції, друкарської фарби та мастик; код КВЕД 20.41 Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування; код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 52.10 Складське господарство; код КВЕД 68.20.Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури; код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Місцезнаходження юридичної особи: 63525, Харківська обл., Чугуївський район, смт Малинівка, вул. Олімпійська, буд. 3 (т.1 а.с.7-13).

Посадовими особами ГУ ДПС у Харківській області, враховуючи інформацію ДПС України, надану у листі від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07 (т.1 а.с.41-44), на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 28.01.2020 року № 545 «Про здійснення фактичної перевірки ТОВ «БІКОРМ»» (т.1 а.с.29) та направлень на перевірку від 28.01.2020 року № 43, 44, 45, 29.01.2020 року (т.1 а.с.46-48) був здійснений вихід для проведення фактичної перевірки господарського об`єкту, розташованого за адресою: вул. Олімпійська, буд. 3, смт Малинівка, Чугуївський район, Харківська область, 63525, діяльність в якому здійснює ТОВ «БІКОРМ».

Зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що підставами для проведення фактичної перевірки зазначені п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій визначених законодавством у сфері обігу спирту та пального), п.п.191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 п. 191 ПК України, ч.1 ст.16 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Після прибуття фахівців контролюючого органу на адресу позивача для проведення перевірки, співробітником підприємства ОСОБА_1 в допуску до перевірки відмовлено з підстав непред`явлення службових посвідчень та ненадання копії наказу.

Співробітником позивача працівникам відповідача було повідомлено про відсутність об`єктивної можливості проведення даної перевірки у зв`язку з простоєм ТОВ «БІКОРМ», встановленим на підприємстві з 23.01.2020 року та під підпис перевіряючому Мазуру В.С. було надано копію наказу від 23.01.2020 року № 1 «Про простій в ТОВ «БІКОРМ»» (т.1 а.с.6).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України відповідачем було складено акт відмови від проведення перевірки/допуску до перевірки від 29.01.2020 року № 654/20-40-32-02-08/33866995 (т.1 а.с.49).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки визначено положеннями п. 75.1. ст. 75 та п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), при чому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України.

Підставою призначення фактичної перевірки позивача податковим органом визначені п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що для застосування як п.п. 80.2.2, так і п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України в якості підстави для проведення фактичної перевірки, необхідною умовою є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків відповідних вимог законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Колегія суддів не заперечує того факту, що до функцій контролюючих органів, відповідно до ст. 191 ПК України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п. 191.1.14. ст. 191 ПК України); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п. 191.1.16. ст. 191 ПК України); проведення роботи щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п. 191.1.17 ст. 191 ПК України) та інших функцій

В свою чергу, колегія суддів приходить до висновку, що реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 816/3238/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як убачається з пояснень контролюючого органу, при призначенні спірної перевірки відповідач виходив зі змісту отриманої від ДПС України інформації, викладеної у листі від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07, яка розцінена відповідачем як така, що свідчить про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

На виконання вимог постанови Верховного Суду від 22.10.2020 року, судом досліджена інформація, викладена у листі ДПС України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07, на підставі якої прийнято оскаржуваний наказ.

Так, у вказаному листі ДПС України зазначила про необхідність провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (відповідно до додатку, в якому наявне ТОВ «БІКОРМ») та їх контрагентів з обов`язковим відбором зразків для визначення фізико-хімічних показників та приналежності виробленої продукції до заявленого виробником коду згідно з УКТ ЗЕД.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України визначає в якості підстави для призначення фактичної перевірки інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Підпункт 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України визначає в якості підстави для призначення фактичної перевірки інформацію саме про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відтак, з аналізу зазначених підпунктів, п. 80.2 ст. 80 ПК України вбачається, що відповідна інформація має містити конкретні фактичні дані про реальну, а не ймовірну, наявність порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд наголосив, що інформація (в даному випадку лист ДПС України), на підставі якої прийнято оскаржуваний наказ, повинна містити інформацію про хоча і можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

Зі змісту листа ДПС України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07 слідує наступне: «Статтею 229 ПК України встановлено пільгові ставки акцизного податку, у разі використання спирту етилового для виробництва, зокрема, продукції хімічного та технічного призначення.

Перелік продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 722 (далі - Постанова № 772).

На сьогодні виробники продукції хімічного та технічного призначення (розчинники, етанол, як складник бензину, сольвенти, компоненти, та а ін.) виробляють зазначену продукцію під кодами УКТ ЗЕД згідно переліку визначеного Постановою № 772 до хімічного складу яких входить спирт етиловий переважно з масовою часткою понад 80 відс. об., який у подальшому можливо відділити від денатуруючи добавок та використовувати для виготовлення контрафактної алкогольної продукції.

Згідно з інформацією, яка була надана територіальними підрозділами контролю за обігом підакцизних товарів, роботою з автоматизованими-інформаційними системами, підлягають відпрацюванню слідуючи підприємства (відповідно до додатку), які декларують виробництво продукції хімічного призначення».

Як вбачається зі змісту вказаного листа, ДПС України повідомило Головні управління ДПС України в областях про необхідність, у зв`язку зі зміною правового регулювання, проведення фактичних перевірок з метою встановлення факту можливих порушень платниками податків, зазначеними у додатку до листа, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарі, а також порушень вимог законодавства в частині отримання та реалізації спирту етилового без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників спирту етилового та/або витратомірів-лічильників обсягу виробленої продукції, без реєстрації акцизного складу.

У листі також зазначено, що в ході проведення контрольно-перевірочних заходів необхідно, зокрема, перед перевіркою здійснити аналіз наявних баз даних та співставити продукцію, яка реалізується, з визначеними Постановою № 772 кодами згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, метою направлення зазначеного листа ДПС України було саме збір інформації про можливі або існуючі порушення платниками податків, зазначених у додатку, норм законодавства, також зобов`язання відповідача до призначення перевірки здійснити аналіз наявних баз даних та співставити продукцію, яка реалізується відповідними суб`єктами господарювання. Отже, саме зібрана відповідачем інформація, в тому числі з використанням наявної у нього інформації з баз даних, яка б свідчила про можливі або існуючі порушення, могла стати підставою для призначення фактичної перевірки позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що фактичних даних, які свідчили б про можливі порушення ТОВ «БІКОРМ» законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів а також про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, у зазначеному листі ДПС України не міститься.

Колегія суддів зазначає, що інформація про зміну законодавства, яке регулює сплату податків, не може вважатися інформацією, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, до якого вносяться вказані зміни, без підтвердження таких порушень фактичними даними стосовно конкретної особи.

Виходячи з наведеного, лист ДПС України від 24.01.2020 року № 1209/7/99-00-17-02-01-07 не може вважатися інформацією про фактичні або можливі порушення позивачем законодавства в розумінні п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Отже, контролюючим органом не доведено наявності у нього на момент прийняття спірного наказу інформації про порушення позивачем вимог законодавства, а також про її отримання в установленому законодавством порядку.

Стосовно наданого контролюючим органом доказу, а саме копії податкової накладної № 82 від 27.11.2019 року, виписаної позивачем по операції з реалізації розчинника органічного марки В (код УКТ ЗЕД ), на підтвердження доводів апеляційної скарги (т.2 а.с.120), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як убачається з матеріалів справи, зазначена справа розглядалася судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, та за результатами перегляду у касаційній інстанції була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Нормами ч.ч. 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що вказана податкова накладна датована 27.11.2019 року, тобто була складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних до подання позову до суду позивачем, а саме до 03.02.2020 року.

Доказів неможливості його подання протягом усього часу розгляду справи в судах, контролюючим органом при поданні зазначеного доказу не надано, причин неподання у відповідні строки, а саме разом з відзивом під час первинного розгляду або з відзивом під час нового розгляду суду не повідомлено.

Суд зазначає, що ст. 191 ПК України визначено функції контролюючого органу, до яких згідно з пп. 191.1.40, 191.1.46, зокрема, віднесено: організація збору податкової інформації та внесення її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; використання під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкової інформації з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Статтею 20 ПК України визначено права контролюючого органу, серед яких визначено, зокрема, право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (пп.20.1.2 ст. 20 ПК України); отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали (пп. 20.1.3 ст. 20 ПК України); користуватися інформаційними базами даних державних органів, державними, у тому числі урядовими, системами зв`язку і комунікацій, мережами спеціального зв`язку та іншими технічними засобами відповідно до закону (пп. 20.1.26 ст. 20 ПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 79 КАС України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на визначені функції та надані контролюючому органу - відповідачу права, з урахуванням наявності доступу ГУ ДПС у Харківській області до Єдиного реєстру податкових накладних, колегія суддів не вбачає поважних причин для неподання зазначеного доказу протягом строків, встановлених законом, та виходячи з наведеного, відхиляє наданий контролюючим органом означений доказ.

Окрім того, з урахуванням змісту відзиву на позовну заяву та несвоєчасності подання зазначеного доказу, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що інформація, що міститься у даній податковій накладній від 27.11.2019 року № 82, була покладена в основу спірного наказу як підстава для призначення перевірки. Лист ДПС України, на який посилається відповідач як на інформацію, що стала підставою для призначення фактичної перевірки, посилань на вказаний документ не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області без задоволення, а судове рішення без змін.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц

Постанова у повному обсязі складена і підписана 16 квітня 2021 року.