Справа № 420/9486/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9486/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсгрін» (; адреса: вул. Транспортна, 5/1, м. Одеса, 65039) до Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсгрін» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 23 вересня 2020 року №4598 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Айсгрін» ().

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/9486/20 о 16:51:13 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України.

23.10.2020 року за вх.№44479/20 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

27.10.2020 року за вх.№44931/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.12.2020 року вирішено розглядати справу №420/8962/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 20.01.2021р.

У зв`язку із неявкою сторін підготовче засідання 20.01.2021 року відкладено на 10.02.2021 року.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року продовжено підготовче провадження у справі №420/9486/20 на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 03.03.2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання на 22.03.2021 року.

У судовому засіданні 22.03.2021 року оголошено перерву до 01.04.2021 року.

У зв`язку із неявкою сторін судове засідання відкладено на 15.04.2021 року.

У судове засідання 15.04.2021 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно. 01.03.2021 року за вх.№10238/21 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив представник позивача вказує, що фактичну перевірку, до якої, користуючись своїм правом на захист, позивач перевіряючих не допустив, призначено без належних на те підстав. Зокрема, як вказано у позові, у наказі, яким ініційовано проведення фактичної перевірки, не вказано конкретної підстави для її проведення, а наявне лише посилання на норму Податкового кодексу України, що не є достатнім для платника податку в контексті оцінки фактичних підстав для проведення перевірки.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління наголосив на обґрунтованості та правомірності проведення перевірки, а також на тому, що у спірному наказі визначено підставу для проведення перевірки це п.80.2.5 ч.80.2 ст.80 ПК України. Розкриваючи зміст вказаної підстави, представник відповідача вказав, що установлено, що в адресу підприємств здійснюється документальне оформлення з продажу тютюнових виробів та виписуються податкові накладні службовими особами ТОВ «Тедіс Україна» без фактичної поставки продукції.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Айсгрін» є суб`єктом господарювання, основними видами діяльності якого є:

46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами (основний);

46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

06.08.2020 року за №24615/9/15-32 на ім`я начальника ГУ ДПС в Одеській області направлено лист із інформацією про вчинення можливих порушень норм чинного податкового законодавства (а.с.35-36), у тому числі ТОВ «Айсгрін», у вигляді документального оформлення продажу тютюнових виробів ТОВ «Тедіс Україна» без фактичної поставки товару.

23.09.2020 року за №631/11/15-32-32-01-12 на ім`я заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області складено доповідну записку (а.с.32-34) із пропозицією провести фактичну перевірку позивача.

За даних обставин Наказом №4598 від 23.09.2020 року на підставі п.80.2.5 ч.80.2 ст.80 ПК України було вирішено провести фактичну перевірку ТОВ «Айсгрін» (а.с.28-29).

23.09.2020 року за №3394 (а.с.30), №3395 (а.с.31) були видані направлення на перевірку.

23.09.2020 року посадові особи відповідача здійснили спробу проведення перевірки, однак їх не було допущено до проведення перевірки, про що складено відповідний акт (а.с.37) від 23.09.2020р.

У наявному у матеріалах справи запереченні вказано, що підставою для не допуску є відсутність конкретних фактів порушення чинного законодавства у наказі про проведення перевірки (а.с.38).

Вимагаючи скасування спірного наказу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідно до пп. 81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Суд звертає увагу, що спірний наказ ГУ ДПС в Одеській області від 23 вересня 2020 року №4598 про проведення фактичної перевірки ТОВ "Айсгрін" () відповідає вимогам, що передбачені до його змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки - контроль за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, вид перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України; дата початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Також вказаний наказ містить підпис начальника ДПС та скріплений печаткою контролюючого органу.

Факт відповідності спірного наказу формальним вимогам, встановлених ПК України, є достатнім для того, щоб вважати його правомірним.

Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, який суд застосовує на підставі ч.5 ст.242 КАС України.

Наявні матеріали справі підтверджують фактичні підстави для проведення фактичної перевірки, вказані обставини викладені у листі на ім`я начальника та доповідній записці. При цьому, встановлені ст.81 ПК України вимоги до наказу контролюючого органу не вимагають викладення детальної хронології всіх подій, що передували прийняттю наказу, а також визначення реквізитів внутрішніх документів податкового управління.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 23 вересня 2020 року №4598 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Айсгрін» () таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваннного наказу доведена, а аргументи позивача суд відхиляє з вищенаведених підстав, констатуючи їх необґрунтованість.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Враховуючи викладене позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсгрін» (; адреса: вул. Транспортна, 5/1, м. Одеса, 65039) до Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян