Справа № 200/1330/21-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 квітня 2021 р. Справа №200/1330/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправними дій з незарахування до пільгового стажу в повному обсязі періодів роботи з 15.07.1983 по 02.09.1986 в Сумгіатському виробничому об`єднанні «Хімстрой» імені М. Азізбекова; з 15.07.1987 по 27.02.1988 на ремонтно-механічному заводі треста «Строймеханізація», з 14.04.1988 по 21.06.1996 в ТОВ «МАКС», з 02.11.1998 по 24.02.2000 в Об`єднанні житлово-комунального господарства Авдієвського міського виконавчого комітету, з 20.02.2000 по 21.09.2000 в Малому колективному підприємстві «Донстрой» під час розгляду його заяви про призначення пенсії від 26.09.2019;

- зобов`язання відповідача повторно про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 26.09.2019 із врахуванням наведених періодів до пільгового стажу роботи.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 01.10.2019 ним було отримано рішення про відмову про відмову в призначенні йому пенсії через недостатність пільгового стажу роботи. Позивач зазначив, що неврахування в повному обсязі періодів його роботи на підставі відомостей трудової книжки є неправомірним. За змістом викладеного в позові чинним законодавством передумовою врахування певних періодів роботи до пільгового стажу не визначено здійснення органом пенсійного фонду перевірки відомостей про зайнятість позивача. В наданому позові позивач послався на судові рішення Вищого адміністративного суду у справі К/800/40969/13 від 13.03.2014 та К/800/27262/13 від 19.06.2014, в яких судом зазначено про те, що відсутність пільгової довідки про характер роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявність пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву за наслідком розгляду наданої позивачем заяви по призначення пенсії за віком від 26.09.2019 року управлінням пенсійного фонду прийнято рішення про відмову в її призначенні від 01.10.2019. Про прийняття зазначеного рішення позивач дізнався у жовтні 2019 року, коли отримав рішення відповідача. Втім, із позовом до суду позивач звернувся у 2021 році з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Крім цього, як зазначив відповідач, з наданих позивачем до заяви про призначення документів встановлено відсутність в позивача стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідачем не враховано до пільгового стаду періоди роботи позивача15.07.1983 по 02.09.1986 в Сумгіатському виробничому об`єднанні «Хімстрой» імені М. Азізбекова; з 15.07.1987 по 27.02.1988 на ремонтно-механічному заводі треста «Строймеханізація», з 14.04.10988 по 21.06.1996 в ТОВ «МАКС», з 02.11.19998 по 24.02.2000 в об`єднанні житлово-комунального господарства Авдієвського міського виконавчого комітету, з 20.02.2000 по 21.09.2000 в Малому колективному підприємстві «Донстрой» через ненадання будь-яких документів, підтверджуючих пільговий стаж роботи позивача.

Ухвалою від 15.03.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Дослідивши наявні докази у матеріалах справи суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 122 Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексом адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 30.01.2021 (відповідно до штемпеля на конверті, 904) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

В позовній заяві позивач вказує на те, що 01.10.2019 відповідач видав йому рішення № 104 про відмову в призначені пенсії.

Слід зазначити, що пенсія є щомісячним платежем, а тому про відмову в її призначенні позивач повинен був дізнатися, не отримавши таку виплату у встановлений ї строк для розгляду заяви про призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19).

З огляду на викладене, позивач своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду, а звернувся лише у січні 2021 року.

Таким чином, позивач звернувшись до суду 30.01.2021 з позовними вимогами щодо оскарження відмови відповідача призначити позивачу пенсію за віком у жовтні 2019 року пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення з зазначеними позовними вимогами, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик