Справа № 168/943/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 рокуСправа № 168/943/20 пров. № А/857/4261/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Большакової О.О., Затолочний В.С.,

при секретарі судового засідання - Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 28 січня 2021 року (суддя Свистун О.М., смт.Ратне) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області (далі - Управління, ДПП відповідно) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.12.2020 серії ЕАН №3576367 (далі - Постанова).

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 28 січня 2021 року. Постанову скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Не погодившись із ухваленим судовими рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує, що 25.01.2021 начальником Управління прийнято рішення на Постанову, яким таку скасовано, а позивача звільнено від відповідальності на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (далі - Рішення), яким відповідно виправлені порушення суб`єкта владних повноважень допущені ним при винесенні Постанови, тому суд не міг скасовувати Постанову, так як така на момент розгляду справи в суді уже скасована.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Крім того, зазначив, що відповідач Рішенням не мав права скасовувати Постанову та закривати провадження в справі, оскільки позивач із скаргою про скасування Постанови до відповідача не звертався, а положеннями норми статті 293 КУпАП регламентовано повноваження органу, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.12.2020 о 08/16 на автодорозі Н22 Луцького району Волинської області позивач керував транспортним засобом «ВАЗ-21061», д.н.з. НОМЕР_1 , в умовах недостатньої видимості (туману), без увімкнення фар ближнього світла, чим порушив п.19.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - ПДР) (а.с.9-11).

На підставі цього, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.9).

Згідно з вимогами пункту 19.1 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема відповідно до підпункту а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

За змістом частини другої статті 122 КУпАП порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем 26.01.2021 разом із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС долучено Рішення зі змісту якого встановлено, що в порушення вимог наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки відеозапису» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за №28/32999), відеозаписи події винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 20.12.2020 та винесення оскаржуваної Постанови. При дослідженні відеозапису з автомобільного відеореєстратора, що додається до Постанови, встановлено, що дата фіксування даного відеозапису 17.12.2020 о 08/48 год, однак в оскаржуваній Постанові датою та часом вчинення позивачем порушення пункту 19.1 ПДР вказано 20.12.2020 о 08/46 год. Крім того, з даного відеозапису не вбачається порушення водієм транспортного засобу «ВАЗ 21061» жовтого кольору, що рухається автодорогою Н-22, порушення вимог пункту 19.1а ПДР, оскільки на даному транспортному засобі увімкнено фари ближнього світла в момент руху (а.с.35-39).

На підставі наведених у Рішенні обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення позивачем пункту 19.1а ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив факт вчинення ним правопорушення, тоді як інспектор роти №4 батальйону Управління Качула І.А., будучи суб`єктом владних повноважень, не надала належних доказів правомірності прийнятого нею рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим Постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції відхилив клопотання відповідача про закриття провадження у справі з тих підстав, що позивач заперечує проти задоволення клопотання, оскільки Постанову скасовано відповідачем за власною ініціативою та щодо іншої особи.

Разом з тим, як передбачено частиною першою статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 8 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як вірно зазначено відповідачем-апелянтом прийнявши Рішення суб`єкт владних повноважень скасував Постанову та звільнив позивача від адміністративної відповідальності на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, і таким чином усунув порушення прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

На час прийняття оскаржуваного рішення суду Постанова була скасована і відповідно провадження стосовно позивача по справі про адміністративне правопорушення не могло продовжуватися, так як відсутнє рішення (Постанова) на підставі якого таке провадження було порушене.

Стосовно доводів позивача про те, що Рішення прийнято відносно іншої особи, то таке не береться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки зі змісту Рішення видно, що таким скасовано Постанову, яка безпідставно прийнята відносно ОСОБА_1 , описано всі обставини та підстави для її скасування. Описка у прізвищі позивача шляхом пропуску однієї букви не змінює того, що таке Рішення стосується саме позивача та оскаржуваної ним Постанови.

Відтак, на час прийняття оскаржуваного рішення суду Постанови не існувало, як рішення суб`єкта владних повноважень, так і провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Щодо порядку та способу прийняття Рішення, то в даному спорі воно не є предметом оскарження, що відповідно не може оцінюватися судом в частині вказаних обставин.

На час розгляду справи воно є чинним та ніким не скасовано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання про задоволення позову внаслідок переоцінки фактичних обставин, дійшов помилкових та надуманих висновків про те, що для повного захисту прав позивача суд зобов`язаний повторно скасувати Постанову, яка уже скасована Рішенням і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому відповідно до статей 315, 317, 319 КАС, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати та закрити провадження у цій справі.

Керуючись статтями 271-272, 286, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області задовольнити. Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 28 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у цій справі. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний