Справа № 420/2340/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2340/20

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

ухвала суду першої інстанції прийнята у

м. Одеса, 26 лютого 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.04.2020 року, про визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції України, які полягають у ненаданні належної інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 01 лютого 2020 року № 3/2020, від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 повторного, зобов`язання Міністерства юстиції України надати вичерпну належну публічну інформацію на запити ОСОБА_1 від 01 лютого 2020 року № 3/2020, від 03 лютого 2020 року № 8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 повторного.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2020р. по справі №420/2340/20 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії та бездіяльність Міністерства юстиції України, які полягають у ненаданні інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного), а саме щодо порушених у них питань.

Зобов`язано Міністерство юстиції України надати вичерпну належну Міністерству юстиції України публічну інформацію на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного), щодо порушених у них питань.

Вказане судове рішення набрало законної сили 24.09.2020р. відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду.

25.01.2021р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/2340/20 (ч.1 ст.383 КАС України) у прохальній частині якої заявник просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства юстиції України як суб`єкту владних повноважень та відповідача у справі 420/2340/20 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року у справі 420/2340/20 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі 420/2340/20 шляхом неповідомлення ОСОБА_1 у листі Міністерства юстиції України Про надання відповіді № 11220/Б-29145/20.1 від 6 листопада 2020 року, сформованому та надісланому на виконання вказаних рішень суду у справі 420/2340/20, такої інформації на запит: коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 р. (заява № 23465/03) у частини сплати справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом; а саме щодо сплати за рахунок коштів Державного бюджету України, за платіжним дорученням № 2297 від 21.06.2016р. на суму 154 050 079,38 грн. (еквівалент 5 495 417 євро станом на 21.06.2016).

- визнати порушеними ОСОБА_1 права як позивача у справі 420/2489/20, підтверджені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 червня2020 року у справі 420/2340/20 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від24 вересня 2020 року у справі 420/2340/20 шляхом відмови повідомити мені у листі Міністерства юстиції України Про надання відповіді № 11220/Б-29145/20.1 від 6 листопада 2020 року, сформованому та надісланому на виконання вказаних рішень суду у справі 420/2340/20 такої інформації: в частині запитуваної ОСОБА_1 посвідченої копії підсумкового документу службової перевірки листі Міністерства юстиції України інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015 р. № 32-20003-15, щодо законності перерахування листі Міністерства юстиції України коштів на користь ПАТ «Агрокомплекс» на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 р. (заява № 23465/03), здійсненої відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015р. № 4243/к та посвідчену копію цього наказу Міністерства юстиції України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/2340/20-відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення судового рішення, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 26.02.2021р. та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, як суб`єкта владних повноважень на виконання рішення у даній справі від 05.06.2020р. та постанови апеляційного суду від 24.09.2020р. шляхом неповідомлення заявнику у листі МЮУ № 11220/Б-29145/20.1 від 06.11.2020р., сформованому та надісланому на виконання вказаних вище рішень судів у даній справі запитуваної ОСОБА_1 інформації: коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 25.07.2013р. (заява № 23465/03) у частині сплати справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом; а саме щодо сплати за рахунок коштів Державного бюджету України, за платіжним дорученням № 2297 від 21.06.2016р. на суму 154 050 079,38 грн. (еквівалент 5 495 417 євро станом на 21.06.2016р.).

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції необґрунтовано прийняв заперечення відповідача на заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, оскільки на думку позивача у справі, такі були подані з порушенням процедури, встановлені КАС України. До тог ж, апелянт наголошує на тому, що відповідачем у повному обсязі не виконане судове рішення по справі № 420/2340/20, в частині надання інформації про те: коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення ЄСПЛ у Справі «Агрокомплекс» у частині справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена у гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом. Так, на думку апелянта, лист відповідача у справі, яким на виконання судового рішення було надано запитуваної інформацію містив, на думку ОСОБА_1 неповну інформацію. Також, апелянт зазначає, що суд ухилився від оцінки негативних наслідків для прав позивача, невірно кваліфікував дії МЮУ із надання Листа МЮУ, як нібито виключно відповідь на запит а не на виконання рішення суду, невірно кваліфікував права заявника, порушені під час такого надання (із ігноруванням прав на виконання рішення суду).

30.03.2021р. за вхід. № 6037/21 від відповідача у справі надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відповідач зауважує про необґрунтованість доводів ОСОБА_1 , просив у задоволенні скарги відмовити, мотивуючи відсутністю передбачених ст.. 383 КАС України підстав для задоволення заяви позивача у даній справі. Також, відповідач наголошує на тому, що Міністерством юстиції України вжито всіх вичерпних заходів спрямованих на повний, всебічний розгляд звернень позивача від 03.02.2020р. № 8/2020, від 14.02.2020р. № 8/2020 (повторно) та надано обґрунтовані та змістовні відповіді. На думку відповідача, у даному випадку відсутня бездіяльність відповідача, як пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка характеризується позивачем як надання неповної інформації на запити.

30.03.2021 року за вхід. № 6106 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі, у яких зазначив про отримання відзиву відповідача по справі, та на його думку вказаний відзив не має бути взятий до уваги судом, зважаючи зокрема на те, що він є хибним та таким, що суперечить обставинам справи та чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст. 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 25.01.2021р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі № 420/2340/20.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як було зазначено вище, предметом розгляду у даній справі було вирішення питання правомірності (неправомірності) дій та бездіяльності Міністерства юстиції України, які полягають у ненаданні належної інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 01 лютого 2020 року № 3/2020, від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 повторного, зобов`язання Міністерства юстиції України надати вичерпну належну публічну інформацію на запити ОСОБА_1 від 01 лютого 2020 року № 3/2020, від 03 лютого 2020 року № 8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 повторного.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2020р. по справі №420/2340/20 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії та бездіяльність Міністерства юстиції України, які полягають у ненаданні інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного), а саме щодо таких питань:

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року (заява № 23465/03) у частини сплати справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом;

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (заява № 19336/04) у частини сплати заявнику справедливої сатисфакції та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом;

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яворовенко та інші проти України» від 17 липня 2014 року у частині заяви № 22422/05 АТ «Індустріалекспорт» від 10 червня 2005 року щодо виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 1997 року з урахуванням рішення господарського суду м. Києва від 29 серпня 2007 року та яку саме суму за цим рішенням станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом.

Зобов`язано Міністерство юстиції України надати вичерпну належну Міністерству юстиції України публічну інформацію на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного), а саме щодо таких питань:

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року (заява № 23465/03) у частини сплати справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом;

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (заява № 19336/04) у частини сплати заявнику справедливої сатисфакції та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом;

- коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яворовенко та інші проти України» від 17 липня 2014 року у частині заяви № 22422/05 АТ «Індустріалекспорт» від 10 червня 2005 року щодо виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 лютого 1997 року з урахуванням рішення господарського суду м. Києва від 29 серпня 2007 року та яку саме суму за цим рішенням станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом.

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року №8/2020 в частині запитуваної ОСОБА_1 посвідченої копії підсумкового документу службової перевірки Міністерством юстиції України інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015р. № 32-20003-15, щодо законності перерахування Міністерством юстиції України коштів на користь ПАТ « Агрокомплекс» на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року (заява №23465/03), здійсненої відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015 року № 4243/к та посвідчену копію цього наказу Міністерства юстиції України.

- зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 в частині запитуваної ОСОБА_1 посвідченої копії підсумкового документу службової перевірки Міністерством юстиції України інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015р. № 32-20003-15, щодо законності перерахування Міністерством юстиції України коштів на користь ПАТ «НЕЮ Агрокомплекс» на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року (заява №23465/03), здійсненої відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015 року № 4243/к та посвідчену копію цього наказу Міністерства юстиції України, з урахуванням висновків суду.

Колегією суддів встановлено, що позивач у справі, звертаючись до суду із заявою про визнання дій протиправними у порядку ст. 383 КАС України вказував на те, що 08.10.2020р. ним було подано заяву (звернення) до Міністра юстиції, Державного секретаря МЮУ щодо забезпечення виконання рішення суду у справі 420/2340/20 з виконання рішення та забезпечення проведення уповноваженими посадовими особами МЮУ службового розслідування з встановленого рішенням факту порушення службовими особами (державними службовцями) МЮУ законодавства про публічну інформацію та прав позивача на публічну інформацію під час опрацювання запитів на отримання публічної інформації від 03 лютого 2020 р. № 8/2020 та від 14 лютого 2020 р. №8/2020, зокрема щодо ймовірної прихованої мети такого порушення прав такими службовими особами, притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб МЮУ за умов встановлення вчинення ними вищевказаних порушень.

Листом МЮУ «Про надання відповіді» № 11220/Б-29145/20.1 від 6 листопада 2020 р. відмовлено у проведенні службового (дисциплінарного) розслідування щодо службових осіб МЮУ які не надали публічну інформацію та надано ОСОБА_1 інформацію про виконання рішень ЄСПЛ запитуваних у запитах №8/2020 та №8/2020 (повторному) у частині сплати коштів державою Україна.

Цю інформацію, зважаючи на її вірогідність та детальність, позивач вважав вичерпною відповіддю на ці запити, а отже належним виконанням МЮУ рішень суду у справі 420/2340/20. При цьому, Позивач вказав, що згідно постанови КГС ВС від 23.04.2019р. у справі №913/982/17, в якій вказано про частину виконання Україною рішення ЄСПЛ у справі Агрокомплекс проти України від 25.07.2013р. у частині сплати справедливої сатисфакції, вбачається про сплату справедливої сатисфакції, яка не вказана у Листі МЮУ, а саме щодо сплати за рахунок коштів Державного бюджету України, за платіжним дорученням №2297 від 21.06.2016р. на суму 154 050 079,38грн. Отже, як зазначив позивач, відповідь в частині сплати сатисфакції є неповною.

Водночас, позивач також вказував, що МЮУ взагалі не виконано припис суду в частині розгляду запиту ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 в частині запитуваної ОСОБА_1 посвідченої копії підсумкового документу службової перевірки Міністерством юстиції України інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015р. № 32-20003-15, щодо законності перерахування Міністерством юстиції України коштів на користь ПАТ Агрокомплекс на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року (заява №23465/03), здійсненої відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015 року № 4243/к та посвідченої копії цього наказу Міністерства юстиції України, з урахуванням висновків суду, адже про це в листі нічого не зазначено.

В свою чергу, як зазначає відповідач у даній справі зазначає, Міністерство юстиції України вжито всіх вичерпних заходів спрямованих на повний та всебічний розгляд звернень позивача від 03.02.2020р. та 14.02.2020р. та надано обґрунтовані та змістовні відповіді. Поряд з цим, позивачу направлено копію відповідного наказу Міністерства юстиції України від 01.12.2015р. №4243/к разом із довідкою про результати службової перевірки 07.12.2015р.

Колегія суддів зазначає, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У відповідності до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації

За визначенням ч.2, 3 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право оскаржити:1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;3) ненадання відповіді на запит на інформацію;) надання недостовірної або неповної інформації;5) несвоєчасне надання інформації;6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, апеляційний суд наголошує апелянту, що предметом розгляду по справі №420/2340/20 були дії та бездіяльність Міністерства юстиції України, які полягають у ненаданні інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного).

Як вірно вказав суд першої інстанції у своїй ухвалі, відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2020р. по справі №420/2340/20 судом було встановлено, що листом відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №ПІ-Б-313/20.1/23 від 12.02.2020р. на запит від 03.02.2020р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки заявником не були підтверджені повноваження представника жодної із сторін у виконавчих провадженнях стосовно виконання рішення суду, у відділу відсутні правові підстави для надання інформації щодо виконання рішень суду та надання копій матеріалів виконавчих проваджень.

При цьому, листом відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №1325/ПІ-Б-440/20.1 від 19.02.2020р. на запит від 14.02.2020р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки заявником не були підтверджені повноваження представника жодної із сторін у виконавчих провадженнях стосовно виконання рішення суду, у відділу відсутні правові підстави для надання інформації щодо виконання рішень суду та надання копій матеріалів виконавчих проваджень.

Разом з цим, ухвалюючи рішення у даній справі №420/2340/20 від 05.06.2020р., яке було залишено без змін постановою апеляційного суду від 24.09.2020р., суди обох інстанцій дійшли висновку про безпідставність посилання відповідача у відповідях №1325/ПІ-Б-440/20.1 від 19.02.2020р. та №ПІ-Б-313/20.1/23 від 12.02.2020р. на відсутність інформації про підтвердження повноваження представника жодної із сторін у виконавчих провадженнях стосовно виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_1 запитувалась інформація у Міністерства юстиції України, органу який координує виконання рішень Європейського суду з прав людини, про наявну в нього інформацію щодо виконання цих рішень.

Тобто, у межах вказаної справи, запитувана ОСОБА_1 інформація є публічною та про наявність обов`язку Міністерства юстиції України надати відповідь та зазначені в рішенні документи запитувачу публічної інформації.

При цьому, як свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, Міністерство юстиції України у своєму листі від 06.11.2020р. №11220/Б-29145/20.1 надало ОСОБА_1 інформацію (відомості) на запити ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року №8/2020 та від 14 лютого 2020 року № 8/2020 (повторного), в тому числі і інформацію, щодо того, коли саме (день, місяць, рік) держава Україна завершила виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року (заява № 23465/03) у частини сплати справедливої сатисфакції, та яку саме суму справедливої сатисфакції станом на сьогодні сплачено Україною заявникові у цій справі, чи була ця сума сплачена в гривні, євро, іншій валюті або іншим шляхом та копію наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015 року № 4243/к разом із довідкою про результати службової перевірки 07.12.2015р.

Тобто, відповіді заявнику були надані, про що свідчать матеріали справи.

Фактично, доводи заявника зводяться до непогодження із змістом наданих відповідей.

Однак, незгода із змістом наданих ОСОБА_1 відповідей, на думку судової колегії, не свідчить про порушення відповідачем суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавства на виконання судового рішення, а тим паче про його бездіяльність, також не свідчить про приховування чи надання недостовірної інформації.

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на надані відповідачем у відзиві на скаргу пояснення з приводу вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання надати посвідчену копію підсумкового документу службової перевірки Міністерством юстиції України інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015р. № 32-20003-15, в яких зазначено:

«Наказом Міністерства юстиції України від 01.12. 2015 № 4243/к проведено службову перевірку інформації, викладеної у листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2015р. № 32-20003-15, щодо законності перерахування Міністерством юстиції України коштів на користь ПАТ "НЕЮ "Агрокомплекс" 335 млн. грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 25.07. 2013 у справі "Агрокомплекс проти України". В результаті перевірки складено довідку про результати службової перевірки щодо законності перерахування коштів за рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 07 грудня 2015.

На врегулювання даного питання позивачу направлено копію відповідного наказу Міністерства юстиції України від 01 грудня 2015 року № 4243/к разом з довідкою про результати службової перевірки 07.12. 2015 року в додатках до відзиву, тобто до вирішення судом цього питання по суті.

Так, на врегулювання даного питання позивачу направлено належним чином засвідчену копію відповідного наказу Міністерства юстиції України від 01.12.2015 № 4243/к разом з довідкою про результати службової перевірки 07 грудня 2015 року в додатках до відзиву, тобто до вирішення судом цього питання по суті.

До того ж, самим ОСОБА_1 в додаткових поясненнях до заяви зазначається, що ним отримані ці документи, та отримані навіть з відповіддю Мінюсту за № 11220/Б-29145/20.1., але начебто не посвідчені відповідачем.».

Крім того, у вказаному відзиві відповідачем зазначає, що засвідчені копії вищевказаних документів вже надавалися ОСОБА_1 разом із відзивом на позовну заяву у справі та відсутність засвідчення на копіях долучених до листа Мінюсту не змінює зміст цих документів. Отже, на думку відповідача, ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами та здійснює додаткове навантаження на структурні органи Мінюсту.

Враховуючи усе викладене вище, суд апеляційної вважає відсутніми у даному випадку, кваліфікуючі ознаки у розумінні ст. 383 КАС України у діях відповідача, здійснених на виконання судового рішення у даній справі, а саме відсутнє порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду.

В свою чергу, таке виключає наявність підстав для визнання таких дій відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень протиправними.

Колегія суддів звертає увагу, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2020 року у справі №640/10843/19.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає недоведеною позицію ОСОБА_1 стосовно вчинення протиправної бездіяльності відповідачем на виконання судового рішення у даній справі, оскільки зібраними у справі доказами підтверджується надання Міністерством юстиції України відповіді на запити ОСОБА_1 відповідно до рішення у справі № 420/2340/20.

В свою чергу ж питання достовірності наданої відповідачем інформації в справі щодо ненадання публічної інформації не стосується предмету спору та відповідно виходить за межі позовних вимог ОСОБА_1 , про що було вірно наголошено судом першої інстанції.

Разом з цим, є ґрунтовними також позиція суду попередньої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду про оскарження відповідних дій відповідача у разі наявності сумнівів з приводу достовірності та повноти наданої на його запити публічної інформації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 25.01.2021р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/2340/20 (ч.1 ст.383 КАС України).

З приводу зауваження позивача у справі стосовно несвоєчасності надання відзиву на скаргу, судова колегія звертає увагу, що подання відзиву є правом сторони, та нормами КАС України спеціально встановленими для цього строками не обмежується.

З приводу участі представника відповідача у розгляді справи, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд даної апеляційної скарги було призначено в порядку письмового провадження, що в свою чергу виключає можливість прийняття стороною участі у такому розгляді. При цьому, клопотань про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На переконання судової колегії, заявником не було доведено наявності підстав для задоволення його заяви.

Таким чином, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи підтверджено, що судове рішення було виконане відповідачем, а тому підстав для застосування заходів, визначених ст. 383 КАС України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 241-243, 383, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2021року у справі №420/2340/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено та підписано 15 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.