Справа № 640/19210/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Київ № 640/19210/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Головного управління ДПС в м. Києві (надалі також - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в м. Києві щодо не сформування та не направлення висновку, згідно приписів п.3.2 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №574 від 10.10.2013, до органу державної податкової служби вищого рівня, про можливість надання ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» розстрочення сплати податкового боргу, разом з поданими заявами та копіями документів;

- зобов`язати Головне управління ДПС в м. Києві сформувати висновок про можливість надання ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» розстрочення сплати податкового боргу відповідно до поданих ним документів та направити такий висновок до органу державної податкової служби вищого рівня - Міністерства доходів і зборів України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що Головне управління ДПС в м. Києві, відмовивши в задоволенні заяви про розстрочення грошових зобов`язань, перевищило надані йому діючим законодавством повноваження, оскільки прийняття такого рішення на суму більше 3 млн гривень є компетенцією Міністерства доходів і зборів України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

21.04.2020 ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» звернулось до Головного управління ДПС в м. Києві із заявою про розстрочення сплати податкового зобов`язань на загальну суму 6333798,24 грн, в якій, з посиланням на тяжкий фінансовий стан підприємства та недостатність коштів, просило відповідно до приписів ст.100 Податкового кодексу України розстрочити сплату податкового зобов`язання з різних видів податків строком на 5 років.

Листом від 14.05.2020 №73863/10/26-15-10-01-16 ГУ ДПС у м. Києві відмовило ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» в розстроченні податкового боргу.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано та визначено Податковим кодексом України (далі ПК України).

Порядок, умови та підстави розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків визначено статтею 100 ПК України.

Так, згідно з п.100.1 ст.100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Пунктом 100.2 статті 100 ПК України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.100.8 ст.100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки приймається у такому порядку:

- стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням особливостей, визначених пунктом 100.9 цієї статті;

- стосовно місцевих податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки та збори.

За приписами абз.1 п.100.9 ст.100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, крім випадків, передбачених цим пунктом, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з абз.2 п.100.9ст.100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, у разі, якщо сума, заявлена до розстрочення, відстрочення, або сума розстрочених, відстрочених грошових зобов`язань чи податкового боргу, щодо яких переносяться строки сплати, становить 1 мільйон гривень та більше, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до абз.3 п.100.9ст.100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум, якщо сума попередньо наданого розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу не була погашена, приймається за вмотивованим та обґрунтованим рішенням керівника (заступника керівника) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому п.100.13 ст.100 ПК України передбачено, що Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, на виконання п.100.13 ст.100 ПК України Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №574 затверджено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013р. за №853/24385 (далі Порядок №574).

Відповідно до п.2.1 Порядку №574 розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком:

- Міністерство доходів і зборів України - без обмежень суми;

- головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн гривень;

- державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень.

Пунктом 2.2 Порядку №574 встановлено, що рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) у межах одного бюджетного року приймається у такому порядку:

- щодо загальнодержавних податків та зборів - керівником органу доходів і зборів (його заступником);

- щодо місцевих податків і зборів - керівником органу доходів і зборів (його заступником) та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки чи збори.

Згідно з п.2.3 Порядку №574 рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) Міністерства доходів і зборів України, про що повідомляється Міністерство фінансів України.

За приписами аз.1 п.3.1 Порядку №574 для розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

Відповідно до п.3.2 Порядку №574 за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:

-приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2);

- відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов`язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

У такому самому порядку здійснюється розгляд заяви платника податків у випадку, якщо рішення приймається Міністерством доходів і зборів України. При цьому Міністерством доходів і зборів України рішення приймається протягом 10 календарних днів.

Рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів. Якщо рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, рішення складається в трьох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів за місцем обліку такого платника податків (за місцем обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу)), третій - для органу доходів і зборів, який приймає рішення.

Рішення про розстрочення (відстрочення) приймається на суму, визначену у гривнях з двома десятковими знаками.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у разі якщо таке розстрочення/відстрочення здійснюється на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, у разі, якщо сума, заявлена до розстрочення, відстрочення, або сума розстрочених, відстрочених грошових зобов`язань чи податкового боргу, щодо яких переносяться строки сплати, становить 1 мільйон гривень та більше.

Тобто для прийняття рішення з приводу розстрочення/відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу саме керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, необхідна одночасна наявність двох умов: 1) таке розстрочення/відстрочення здійснюється на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років; 2) сума, заявлена до розстрочення, відстрочення, становить 1 мільйон гривень та більше.

Судом встановлено, що позивачем супровідним листом подано наступні заяви:

- заяву про надання розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 2 084 921,54 грн;

- заяву про надання розстрочення податкового боргу з податку на прибуток у сумі 220 593,72 грн;

- заяву про надання розстрочення податкового боргу штрафних санкцій за порушення касової дисципліни у сумі 1 106 236,30 грн;

- заяву про надання розстрочення податкового боргу з податку на землю у сумі 2 731 263,70 грн;

- заяву про надання розстрочення податкового боргу з податку на доходи громадян у сумі 140 718,41 грн;

- заяву про надання розстрочення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 51064,57 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що вищевказана заява позивача стосувалася розстрочення грошового зобов`язання більше 1 млн грн і на строк більше одного бюджетного року - 5 років, її розгляд відповідно до вищенаведених положень не належить до компетенції ГУ ДПС у м. Києві.

Абзац 2 пункту 3.2 Порядку визначає, що у разі, якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом державної податкової служби вищого рівня, орган державної податкової служби за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов`язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу державної податкової служби вищого рівня.

З аналізу вищенаведеного слідує, що у всіх випадках заява про надання розстрочення сплати податкового боргу подається саме органу державної податкової служби за місцем обліку платника податків, який, з огляду на розмір заявленої до розстрочення суми, або приймає відповідне рішення, якщо таке питання належить до його повноважень, або формує висновок про можливість надання такого розстрочення та направляє його разом із заявою та доданими до неї документами до податкового органу вищого рівня, який в межах своєї компетенції і вирішує питання про надання чи відмову у надання розстрочення сплати податкового зобов`язання.

Таким чином відповідач, в перевищення наданих йому повноважень, зробивши висновок про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, фактично вирішив по суті питання про відмову останньому у наданні дозволу на розстрочення сплати податкового зобов`язання, замість того, щоб направити заяву зі своїм висновком до податкового органу вищого рівня, як це регламентовано абзацом 2 пункту 3.2 Порядку.

Щодо обраного позивачем в цій частині вимог способу захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зазначити таке.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

Отже, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не сформування та не направлення висновку до органу державної податкової служби вищого рівня та вважає для ефективного захисту порушеного права позивача зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві сформувати висновок про можливість надання розстрочення сплати податкового боргу та направити такий висновок до органу державної податкової служби вищого рівня.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241 - 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в місті Києві щодо не сформування та не направлення, відповідно до приписів п.3.2 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 574 до органу державної податкової служби вищого рівня, висновку про можливість надання розстрочення ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» сплати грошового зобов`язання, разом з їх заявою та копіями документів, доданих платником до заяви.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в місті Києві сформувати висновок про можливість надання розстрочення ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» сплати грошового зобов`язання відповідно до поданої ним заяви та направити такий висновок до органу державної податкової служби вищого рівня разом із заявою та копіями документів, доданих платником до заяви.

Стягнути на користь ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Позивач: ДП Міністерства оборони України «Київське управління начальника робіт» (03049, м. Київ, вул. Курська, 13-а, )

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби в місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій