Справа № 500/3958/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3958/20

08 квітня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача - відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області Свистун Є.М.

представника відповідача - позивача ОСОБА_1 адвоката Гураля Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 119283,69 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа-платник податків ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Тернопільській ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 119283,69 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості як основний платіж.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918 на суму 37634,74 грн, від 25.02.2020 №0081393/2-5408-1918 на суму 29644,27 грн, від 27.04.2020 №0-1918 на суму 84344,68 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання, визначені ними, вважаються узгодженими.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 04.01.2021.

16.12.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду, представником відповідача у справі подано зустрічну позовну заяву, у якій просить:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018 року в розмірі 37634,74 грн визнати протиправним та скасувати,

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 25.02.2020 №0081393/2-5408-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018 року в розмірі 29644,27 грн визнати протиправним та скасувати,

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 27.04.2020 №0-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2019 року в розмірі 84344,68 грн визнати протиправним та скасувати.

При цьому зазначено, що оскільки належне позивачу нежитлове приміщення нежитлової будівлі виробничого корпусу №1 під літ. "О" з реєстраційним номером 101 безпосередньо використовується для виробництва сільськогосподарської продукції, тому відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а податкові зобов`язання визначені протиправно.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом у справі №500/3958/20 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та визначено перейти до розгляду справи №500/3958/20 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.01.2021.

04.01.2021 представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Гураль Р.В. через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить позовну вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 27.04.2020 №0-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2019 року в розмірі 84344,68 грн замінити на "податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.12.2020 №0-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2019 року в розмірі 42172,34 грн визнати протиправним та скасувати".

04.01.2021 в підготовчому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача-відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області про залишення без розгляду зустрічного позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Підготовче засідання відкладено на 04.02.2021 для написання заперечення на зустрічний позов.

15.01.2021 представник позивача-відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області подала через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про часткову відмову від позову у зв`язку з відкликанням податкових повідомлень-рішень №0081393/2-5408-1918 від 25.02.2020 на суму 29644,27 грн, №0-1918 від 27.04.2020 на суму 84344,68 грн та просить ухвалити рішення про стягнення з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 податковий борг в сумі 5294,74 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

15.01.2021 поступив до суду відзив на зустрічний позов.

04.02.2021 підготовче засідання відкладено на 19.02.2021.

18.02.2021 представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Гураль Р.В. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог.

19.02.2021 від представника позивача-відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області поступило клопотання про заміну сторони Головного управління ДПС у Тернопільській області його правонаступником та заперечення.

19.02.2021 підготовче засідання відкладено на 01.03.2021 через неявку представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Гураля Р.В.

01.03.2021 в підготовчому засіданні задоволено клопотання про заміну сторони та замінено Головне управління ДПС у Тернопільській області його правонаступником, за результатами підготовчого засідання підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 25.03.2021.

В судовому засіданні 25.03.2021 оголошено перерву до 08.04.2021.

08.04.2021 в судовому засіданні представник позивача-відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області позовні вимоги за первісним позовом з врахуванням уточнення підтримала повністю та просила задовольнити, в зустрічному позові відмовити.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Гураль Р.В. в судовому засіданні 08.04.2021 заперечив проти задоволення позову про стягнення податкового боргу та просив задовольнити зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів (номер інформаційної довідки 212872102 від 17.06.2020) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно знаходяться відомості про те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення нежитлової будівлі виробничого корпусу №1 під літ. "О" загальною площею 2021,2 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено податкові повідомлення-рішення 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918 і №0081393/2-5408-1918, якими ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018 року в розмірі 37634,74 грн і 29644,27 грн відповідно,

27.04.2020 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №0-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2019 року в розмірі 84344,68 грн.

Згідно матеріалів справи податкові повідомлення-рішення №0081393/1-5408-1918 і №0081393/2-5408-1918 від 25.02.2020 вручені особисто ОСОБА_1 02.03.2020, а податкове повідомлення-рішення за №0-1918 від 27.04.2020 отримано ним 30.06.2020 поштовим рекомендованим повідомленням.

Згідно змісту листа Головного управління ДПС у Тернопільській області №7200/6-5/19-00-04-14/28266 від 23.12.2020 видно, що податкові повідомлення-рішення 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918 і №0081393/2-5408-1918, якими ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018 року в розмірі 37634,74 грн і 29644,27 грн відповідно, сформовані у зв`язку з відкликанням попередніх податкових повідомлень-рішень №0-1918 від 06.07.2018 за 2017 рік на суму 32339,20 грн та №0-1918 від 17.05.2019 за 2018 рік на суму 75249,28 грн.

Також в результаті проведеного перерахунку сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік по об`єкту оподаткування в АДРЕСА_2 площею 2021,20 кв.м. попереднє податкове повідомлення-рішення №0-1918 від 27.04.2020 за 2019 рік на суму 84344,68 грн вважається скасованим (відкликаним) та сформовано нове податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно за 2019 рік на суму податкового зобов`язання 42172,34 грн №0-1918 від 22.12.2020, яке є предметом оскарження у цій справі.

Визначаючись щодо спірних правовідносин судом враховано таке.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункт 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. (підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України)

Згідно зі статтею 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. (підпункт 266.6.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

За змістом підпункту "ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2019 по справі №0340/1905/18 висловив таку ж правову позицію, відповідно до якої "пільга, встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова "призначення" як "мета використання чого-небуть", "відповідати меті", можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

На користь висновку, що норма підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Як і Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку".

З матеріалів справи видно, що видами діяльності позивача є (КВЕД 47.78) Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (основний), (КВЕД 03.12) Прісноводне рибальство, (КВЕД 46.11) Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарського сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, (КВЕД 46.21) Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, (КВЕД 46.90) Неспеціалізована оптова торгівля, (КВЕД 47.29) Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, (КВЕД 49.41) Вантажний автомобільний транспорт, (КВЕД 77.12) Надання в оренду вантажних автомобілів, (КВЕД 01.61) Допоміжна діяльність у рослинництві, (КВЕД 77.39) Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів н. в. і. у, (КВЕД 52.10) Складське господарство, (КВЕД 68.20) Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, (КВЕД 77.11) Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, (КВЕД 77.32) Надання в оренду будівельних машин і устаткування, (КВЕД 77.31) Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування, (КВЕД 01.50) Змішане сільське господарство, (КВЕД 01.28) Вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур, (КВЕД 46.31) Оптова торгівля фруктами й овочами, (КВЕД 01.64) Оброблення насіння для відтворення, (КВЕД 01.25) Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників, (КВЕД 01.24) Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів, (КВЕД 01.21) Вирощування винограду, (КВЕД 01.19) Вирощування інших однорідних і дворічних культур, (КВЕД 01.13) Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, (КВЕД 01.11) Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Отже згідно видів діяльності, позивач має право займатися сільськогосподарською діяльністю, передбаченою наведеною вище класифікацією видів економічної діяльності.

Крім того позивач має у власності приміщення виробничого корпусу №1 під літ. "О" загальною площею 2021,2 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 3.

Згідно положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України №507 від 17.08.2000, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, та т. ін.

З наявних в матеріалах справи документів, видно, що відповідно до прибуткової накладної №380 від 02.10.2018 ОСОБА_1 поставив ТОВ "Тарагро" насіння пшениці озимої в кількості 11,2 т, відповідно до видаткової накладної №02/11 від 11.10.2019 ОСОБА_1 поставив ТОВ "Тарагро" насіння пшениці в кількості 3 т зі складу за адресою АДРЕСА_2 .

Також в користуванні ОСОБА_1 знаходяться землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 212872102 від 17.06.2020)

Таким чином належне ОСОБА_1 вказане приміщення, з огляду на його використання у сільськогосподарській діяльності, відноситься до будівель сільськогосподарського призначення та фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в контексті положень підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 04.12.2018 у справі №649/593/16-а, від 24.04.2020 у справі №540/2206/19, у яких судами застосовано підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України у подібних правовідносинах.

Доказів на підтвердження того, що у власності позивача знаходиться об`єкт промисловості, податковим органом не надано, а в судовому засіданні в свою чергу доведено, що вказаний об`єкт є сільськогосподарського призначення та використовується у сільськогосподарській діяльності, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності.

З урахуванням встановлених обставин та враховуючи, що нежитлове приміщення нежитлової будівлі виробничого корпусу №1 під літ. "О" загальною площею 2021,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 3 належить сільськогосподарському виробнику та використовується у сільськогосподарській діяльності не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд доходить висновку, що позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Крім того, представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що станом на день розгляду справи податкові повідомлення-рішення №0081393/2-5408-1918 від 25.02.2020 на суму 29644,27 грн, №0-1918 від 27.04.2020 на суму 84344,68 грн відкликані та вважаються скасованими, а в податковому повідомленні-рішенні №0081393/1-5408-1918 від 25.02.2020, зважаючи на переплату в розмірі 32340,00 грн залишилась заборгованість на суму 5294,74 грн, що відображено в інтегрованій картці платника податків.

З огляду на задоволення позовних вимог зустрічного позову, у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 5294,74 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості необхідно відмовити повністю.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві та зустрічній позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918 і №0081393/2-5408-1918, якими ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік в розмірі 37634,74 грн і 29644,27 грн відповідно та податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно за 2019 рік на суму 42172,34 грн №0-1918 від 22.12.2020, та, відповідно, відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 5294,74 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.02.2020 №0081393/1-5408-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за період 2018 року в розмірі 37634,74 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.02.2020 №0081393/2-5408-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за період 2018 року в розмірі 29644,27 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 22.12.2020 №0-1918, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за період 2019 року в розмірі 42172,34 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.