Справа № 490/9283/18
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/238/2019 Справа № 490/9283/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови, в якому просив скасувати Постанову інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області серії НК № 576012 від 25 жовтня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП.

Позивач вказує на те, що 25.10.2018 року він керував транспортним засобом «РУТА А0483», державний номер НОМЕР_1 по маршруту № 21 та по вул.Лазурній в м.Миколаєві та інспектором ВБДР УППП в Миколаївській області винесено Постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за порушення вимог ч. 2 ст. 121 КУпАП, посилаючись на те, що позивач начебто керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з технічними несправностями. А саме, на задню вісь встановлені шини зі знищеним малюнком протектору, а також не працюють задні двері аварійного виходу дорожнього руху - чим порушено вимоги п. 31.4.5 а), 31.4.7 г) ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що:

- - на момент с5кладання постанови транспортний засіб не здійснював перевезення пасажирів, а саме коли водій вже закінчив рух по маршрутут, пасажирів у салоні не було;

-відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства не складено Акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за допомогою індикатора, який забезпечує точність виміру в 0,1 мм відповідно до вимог ДСТУ 3649:2010 "Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" за допомогою глибиноміра чи штангенциркуля. Інспектор перевіряв висоту малюнка протектора "на око", чим грубо було порушено п.п. 7.3 ПДР України. Тобто працівник поліції встановив порушення ПДП на власний розсуд при візуальному огляді транспортного засобу без застосування жодних технічних засобів;

-при оформленні постанови інспектор не здійснював фото фіксацію транспортного засобу, тобто справа розглянута без належних доказів;

-технічний стан транспортного засобу позивача був задовільний, що підтверджується Подорожнім листом та технічним оглядом за жовтень 2018 року ;

- відповідач при розгляді справи складено не у відповідності до вимог КУпАП, ен містить необхідних реквізитів.

Згідно наданого відзиву від 20 березня 2019 року представник відповідача вказував, що:

-працівником поліції встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення належним чином за допомогою фотофіксації транспортного засобу та встановлено несправність дверних замків , щшоможе призвести до довільного відчинення дверей автомобіля в процесі руху і випадання пасажирів;

-позивачем порушено ПДР України, а саме він керував транспортним засобом з технічними несправностями, при цьому власноруч водій написав в постанові, що згоден з вказаним порушенням ПДР;

-відповідачем досліджено шини транспортного засобу позивача за допомогою штангенциркуля та відповідно до вимог чинного законодавства;

-відповідачем проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення належним чином, позивачу роз`яснено права та обов`язки, порядок та строки оскарження постанови, постанова складена у чіткій відповідності до вимог закону.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2018 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С . Ухвалою від 05.11.2018 р.відкрито провадження по справі.

Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 06.01.20021 року прийняти до розгляду справу та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.Призначено судове засідання на 19.04.2021 р. об 10-30 год. в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва .

Сторони в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надано.

Встановивши фактичні обставини, з`ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом марки «РУТА А0483», державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Лазурній, 34 о 13.50 год за маршрутом № 21. Його було зупинено працівниками УПП в Миколаївській області за вчинення порушення ПДР України, а саме: позивач рухався на транспортному засобі з технічними несправностями: на задню вісь встановлені шини зі знищеним малюнком протектору ( неможливості встановити залишкову висоту малюнка протектора), та не працюють передбачені конструкцією задні двері аварійного виходу , що впливає на безпеку дорожнього руху, чим порушено вимоги п. 31.4.5 а, 31.4.7 г) ПДР України.

Старшим інспектором УПП винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 576012 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4 Правил дорожнього рухузабороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам.

Згідно п. 31.4.5 «а», «б`Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, коли шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, автобусів 2,0 мм; шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Згідно п. 31.4.7 «г» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема,не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

За п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації (п.31.1 Правил дорожнього руху).

На підставі ч.2 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стані обладнання якого не відповідає вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об`єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко-і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

Відповідно до ст. 14.1 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несуть юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач у позові зазначив, що він не порушував Правила дорожнього руху, акта перевірки технічного стану колісного транспортного засобу не складено, копію якого позивачу не надано.

Дослідивши фотозйомку, суд вважає, що було зафіксовано факт порушення ПДР позивачем, а саме встановлено шину з малюнком протектору, який знищено повністю, а також пошкодження замку задніх аварійних дверей. Так, згідно з фотознімків наданих представником відповідача вбачається, що на транспортному засобі «РУТА А0483», державний номер НОМЕР_1 , встановлено шину з малюнком протектору, який знищено повністю, а також мають місце невідповідність стану механізму аварійних дверей нормам ПДР України та нормам ДСТУ, наявні сліди корозії та обварювання механізму , тобто цілісність механізму замку порушена та не відповідає стандартам .

Залишкова висота малюнку протектора встановлюється для забезпечення необхідного зчеплення коліс з дорогою та дотримання безпеки дорожнього руху. Механічні ушкодження шин можуть викликати різке спускання повітря і навіть розрив шини під час руху транспортного засобу, що призводить до можливої втрати його керованості,і, як наслідок, дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками.

Відповідно до п.7.3.1.1. ДОСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги, щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року, висоту малюнка протектора шини, зношену рівномірно, визначають на ділянці бігової доріжки, обмеженої прямокутником, ширина якого дорівнює половині ширини бігової доріжки, довжина - 1/6 довжини її кола (1/6 довжини кола дорівнює довжині дуги, хорда якої дорівнює радіусу), а шину зношену неправомірно - на кількох ділянках із різним зношенням, сумарна площина яких має таку саму величину.

При цьому суд враховує, що вказаний транспортний засіб використовується для перевезення пасажирів на маршруті громадського транспорту ( що підтверджується наданими позивачем доказами - Подорожнім листом № 818113 за жовтень 2018) та експлуатація автобусу з вказаними недоліками може створювати пряму небезпеку для життя та здоров`я пасажирів.

Доводи позивача про задовільний технічний стан його транспортного засобу спростовуються, фотознімками, наданими представником відповідача, згідно яких шина вказаного тарнспортного засобу дійсно мала знищений малюнок протектора та були пошкодження механізму замка аварійних дверей.

Посилання позивача на неналежне оформлення Постанови, згідно встановлених обставин справи, є лише наміром від уникнення від відповідальності, передбаченої чинним законодавством за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем доведено законність та обґрунтованість винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 576012 від 25.10.2018 року та законність дій щодо її складення.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.ч.1, 2,3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2021 .

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.