Справа № 608/218/21
Суддя: Парфенюк В. І.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року Справа № 608/218/21

Номер провадження2-а/608/11/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Квятковського В. Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 784367 від 01.01.2021 року, --

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 784367 від 01.01.2021 року.

В позовній заяві позивач вказав, що 01.01.2021 року поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовим поліції Слободою П. І. було винесено постанову серії ДП18 № 784367 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова мотивована тим, що він керував транспортним засобом ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 із несправними зовнішніми приладами, а саме: не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, крім того на момент зупинки водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 31.4.3 "в" та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова носить протиправний характер та є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства з таких причин. 01.01.2021 року ОСОБА_1 перед початком руху на своєму транспортному засобі перевірив усі габарити та не виявив будь-яких технічних несправностей, у зв`язку із чим розпочав рух своїм автомобілем. З оскаржуваної постанови вбачається, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, у якого не горіла лампа лівого габаритного ліхтаря, що не відповідає умовам, визначеним у п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху. Згідно з п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто, ця норма Правил дорожнього руху забороняє подальший рух транспортного засобу та не передбачає застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення відповідно до КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. Однак, жодних доказів на підтвердження наявності обставин для притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху шляхом керування транспортним засобом у якого не горіла лампа лівого габаритного ліхтаря відповідачем не надано. За наведених обставин ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ДП18 № 784367 від 01.01.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В лютому 2021 року від управління патрульної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 784367 від 01 січня 2021 року, позивач 01 січня 2021 року о 04 год. 40 хв. керував автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. У відповідності до п.31.4.3 в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: у транспортному засобі не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Оскільки сила світла ламп габаритних ліхтарів більше, ніж у 20 разів менша сили світла фар ближнього (дальнього) світла, то в темну пору доби в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається в зустрічному напрямку, визначаються по розташуванню ввімкнених фар ближнього або дальнього світла. Тому для попередження зіткнення зустрічних транспортних засобів у таких умовах і правильної оцінки дорожньої ситуації ліва фара, яка розташована ближче до зустрічного потоку транспортних засобів, повинна горіти обов`язково. У разі перегорання лампочки на лівій фара як виняток, дозволяється замінити її лампочкою з правої фари. Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. У відповідності до приписів ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Тому просять відмовити Квятковському Д. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача Квятковський Д. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції всудове засідання не з`явився, у відзиві відповідач просить справу розглядати за відсутності представника.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 01 січня 2021 року поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції Слобода П. І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 784367, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, за те, що 01 січня 2021 року о 04 год. 40 хв. керував автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до позовної заяви позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція ОСОБА_1 зводиться до заперечень факту порушення ПДР, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Відповідно до п. 31.4.3"в" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: у транспортному засобі не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Отже, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В зв`язку з наведеним постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 784367 від 01 січня 2021 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 784367 від 01 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. І. Парфенюк