Справа № 200/1476/21-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. Справа№200/1476/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас"

до відповідача 1: Головного управління ДПС у Донецькій області

до відповідача 2: Державної податкової служби України

про: скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас", звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем 1 06.11.2020 року прийнято вимогу № Ю-138281-53 про сплату боргу (недоїмки), якою ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" повідомлено, що станом на 31.10.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 31582,97 грн. Позивача зазначає, що не погодившись з вказаною вимогою він направив скаргу до ДПС України, однак рішенням від 22.12.2020 року № 36001/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, а вимогу без змін. Позивач посилається на те, що на час звернення до суду з даним позовом вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю-138281-53 є діючою, а після спливу строку оплати та/або строку на оскарження набуває статусу виконавчого документу та виконується державною виконавчою службою. Позивач вказує на те, що відповідачем 1 прийнято наступну вимогу № Ю-138281-53 від 11.12.2020 року, якою повідомлено, що станом на 30.11.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 32990,97 грн., при цьому спірна вимога № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року не скасована, а сума першої вимоги включена у суму другої вимоги. Позивач вважає, такі дії відповідача 1 протиправними та такими, що можуть привести до стягнення з позивача суми заборгованості з єдиного внеску у більшому розмірі ніж визначено вимогами про сплату боргу (недоїмки).

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем 1 у інтегрованій картці платника податків відображені недостовірні відомості по сплаті єдиного внеску. Позивач зазначає, що ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» сума єдиного внеску (як повіреного) на користь ТОВ «Мегапром» була незаконно зарахована контролюючим органом на користь позивача. Даний спір з контролюючим органом щодо розміру єдиного внеску розглядався Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 200/6420/20-а.

Позивач зазначає, що оскільки контролюючим оралом була прийнята наступна вимога № Ю-138281-53 від 11.12.2020 року, яка включає суму оскаржуваної вимоги, то вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року є такою, що порушує права платника податку, а отже такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем 1 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач 1 вказує на те, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску контролюючий орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи податкового органу форму є та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки. При цьому, відповідач 1 зазначає, що положеннями законодавства не передбачено обов`язкової умови для формування вимоги (у разі наявності у платника на кінець календарною місяця недоїмки за результатами самостійною декларування) проведення перевірки та складення за її результатами відповідного акту. Відповідач посилається на те, що згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача станом на 31.10.2020 року становила 31582,97 грн. Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю- 138281-53. При формуванні вимог контролюючий орган не визначав суму єдиного внеску до сплати, оскільки такі суми попередньо визначаються на підставі відповідної звітності позивача. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що ані Законом № 2464, ані Інструкцією № 449 не передбачено направлення разом з вимогою розрахунку суми боргу (недоїмки), яка зазначена у вимозі.

Стосовно твердження позивача, що оскільки існують дві вимоги зі сплати єдиного внеску, а друга вимога включає суму першої вимоги, то вона фактично збільшує суму стягнення з позивача єдиного внеску відповідач 1 вказує, що згідно з пунктами 3, 4 та 7 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 №393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 №609/28739) при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

Що стосується посилань позивача на п. 6 розділу VI Інструкції № 449 як підставу для відкликання (скасування) попередніх вимог відповідач 1 зазначив, що існує вичерпний перелік для відкликання (скасування) попередніх вимог, однак, жодна з підстав наведених у зазначеному пункті Інструкції № 449 для відкликання вимог при формуванні вимог № Ю-. 138281-53 від 09.06.2020 року, від 09.07.2020 року, від 10.08.2020 року, від 08.09.2020 року, від 12.10.2020 року, від 06.11.2020 року не існувала: сума боргу не погашалась платником, борг не списувався, відсутні судові рішення про скасування вимог.

Стосовно посилання позивача на справу №200/6420/20-а то слід зазначити, що ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» не було стороною по даній справі, отже посилання позивача на зазначену справу при розгляді даної справи є некоректним.

Відповідач 1 вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю-138281-53 прийнята Головним управлінням ДПС у Донецькій області в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем 2 відзив на позовну заяву або клопотання про продовження строку для надання відзиву у встановлений судом строк не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

08 квітня 2021 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що відповідачем 1 у відзиві не наведено жодного обґрунтування стосовно правомірності складання наступної за оскаржуваною податкової вимоги із сплати єдиного внеску, яка повністю включає суму першої (оскаржуваної) вимоги. При цьому спірну вимогу не скасовує, хоча правові підставі для відкликання (скасування) має, а отже. Оскаржувана вимога є діюча.

Крім того, позивач вказує на те, що вимоги не відповідають дійсності. Оскільки контролюючим органом в інтегрованій картці відображені не дійсні дані по сплаті єдиного внеску, а саме сплачена позивачем сума єдиного внеску на користь ТОВ «Мегапром» була не зарахована контролюючим органом на користь ТОВ «Мегапром», а навпаки зарахована в рахунок сплати єдиного внеску ТОВ «Шахтоуправління «Донбас».

12 квітня 2021 року Головне управління ДПС у Донецькій області наданого суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив про правомірність прийняття спірної вимоги. Також, вказував на безпідставність посилання на рішення прийняте у справі № 200/6420/20-а, оскільки позивач не був стороною у даній справі. Крім того, відповідач 1 вказує на те, що контролюючий орган не визначає суму єдиного внеску до сплати при формуванні вимоги, оскільки такі суми попередньо визначаються на підставі відповідної звітності. Фактично вимога формується в наслідок наявності в картці платника інформації про нарахування суми єдиного внеску, в тому числі нарахуванні самим платником, але не сплачені у строки встановлені Законом № 2464. Оскарження спірних вимог не може призвести до змін сум єдиного внеску, які обліковуються в інтегрованій картці платника позивача, оскільки вони нараховані самим платником і підлягають сплаті відповідно до приписів Закону № 2464.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» зареєстроване як юридична особа 09.03.2010 року за № 0035565, включено до ЄДРПОУ за № 36982901, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

06 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53, відповідно до якої ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» зобов`язано сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31582,97 грн. (а.с. 4).

Позивач не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю-138281-53 звернувся зі скаргою № 178-юр від 03.12.2020 року до Державної податкової служби України (а.с. 6-7).

Рішенням про результати розгляду скарги від 12.12.2020 року № 36001/6/99-00-06-03-01-06 Державна податкова служба України залишила вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю-138281-53, а скаргу позивача без задоволення.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ю-138281-53 позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просив суд скасувати зазначену вимог.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Порядок обміну інформацією між податковими органами та органами державної виконавчої служби визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику.

У випадках, зазначених в абзаці одинадцятому цієї частини, податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Частиною 5 ст. 25 Закон №2464-VI установлено, що вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Приписами п.п. 2, 3, 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Пунктом 7 розділу VI Інструкції № 449 установлено, що якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти: позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі; позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, орган доходів і зборів подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

З аналізу вищезазначених положень законодавства вбачається, що контролюючий орган має сформувати і надіслати (вручити) вимогу про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця. У випадку збільшення суми боргу (недоїмки) загальний порядок формування вимоги не змінюється, але наступна вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Отже, законодавець не визначає обов`язку контролюючого органу скасовувати попередню вимогу про сплату боргу при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця.

Суд зазначає, що з розрахунку недоїмки за вимогою № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року та інтегрованої картки платника податків встановлено, що борг з єдиного внеску в оскаржуваній позивачем вимозі у сумі 31582,97 грн. виник у період з березня 2020 року по вересень 2020 року, у зв`язку з несплатою позивачем самостійно визначених грошових зобов`язань згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2020 року у сумі 13902,45 грн. (зменшено зобов`язання на 0,43 грн. через наявну переплату) (№ від 14.04.2020 року), за квітень 2020 року - 10214,60 грн. (№ від 18.05.2020 року), за травень 2020 року - 2078,12 грн. (№ від 19.06.2020 року), за червень 2020 року - 1326,60 грн. (№ від 17.07.2020 року), за липень 2020 року - 1326,60 грн. (№ від 19.08.2020 року), за серпень 2020 року - 1326,60 грн. (№ від 17.09.2020 року), за вересень 2020 року - 1408 грн. (№ від 13.10.2020 року) (а.с. 69, 73, 88-117).

Враховуючи, що за позивачем станом на 31 жовтня 2020 року обліковується недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 31582,97 грн., суд приходить висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року є правомірною, а доводи позивача, фактично, вказують лише на можливе, на думку позивача, подання в майбутньому контролюючим органом наступної (іншої) вимоги до примусового виконання не тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Крім того, позивач у відповіді на відзив зазначає, що сплачена ним в інтересах ТОВ "Мегапром" сума єдиного внеску була незаконно зарахована контролюючим органом на користь ТОВ "Шахтоуправління "Донбас". Суд зазначає, що вказані доводи не впливають на вирішення питання про правомірність оскаржуваної в цій справі вимоги, оскільки таке зарахування могло мати наслідком лише зменшення суми недоїмки в цій вимозі, а тому це не порушує прав і законних інтересів ТОВ "Шахтоуправління "Донбас". При цьому, контролюючий орган у майбутньому не буде позбавлений можливості привести у відповідність данні інформаційно-телекомунікаційної системи (інтегровану картку позивача).

Стосовно твердження позивача, що відповідачем 1 у інтегрованій карті платника податків повинен відображати результати судового оскарження рішень щодо єдиного внеску відповідно до приписів підрозділу 4 розділу V Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено наказом Міністерством фінансів України від 07 квітня 2016року № 422 (далі - Порядок № 442), суд зазначає наступне.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС здійснюється відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок), який затверджено наказом Міністерством фінансів України від 07 квітня 201 року N 422.

Відповідно до положень пункту 1 частинні 1 розділу ІІ Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані карти платника (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до розділу 1 Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС (п. 3 розділу І Порядку № 442).

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 розділ І Порядку № 442).

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

За даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу ), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо (п. 6 розділ І ).

Відповідно до пункту 1 частини 1 розділу IV Порядку первинні показники, що відображаються в підсистемі, яка забезпечує обробку податкової звітності та платежів, є показниками форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску, затверджених у встановленому порядку.

Відповідачем у якості доказів правомірності суми недоїмки зазначеній у спірній вимозі долучено до матеріалів справи зворотній бік інтегрованої картки позивача за 2020 рік, відповідно до якої за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з березня 2020 року по вересень 2020 року у розмірі 31582,97 грн., що стало підставою для формування спірної вимоги (а.с. 69).

Крім того, з інтегрованої картки платника податків вбачається, що всі суми єдиного внеску, які обліковуються визначені на підставі звітів поданих позивачем. Жодного нарахування сум єдиного внеску здійсненого на підставі оскаржуваних вимог в ІКП платника не обліковується.

Тобто контролюючий орган не визначає суму єдиного внеску до сплати при формуванні вимоги, оскільки такі суми попередньо визначаються на підставі відповідної звітності.

Фактично, вимога формується в наслідок наявності в картці платника інформації про нараховані суми єдиного внеску, в тому числі нараховані самим платником, але не сплачені у строки встановлені Законом № 2464.

Отже, оскарження спірних вимог не може призвести до змін сум єдиного внеску, які обліковуються в інтегрованій картці платника, оскільки вони нараховані позивачем самостійно і підлягають сплаті відповідно до приписів Закону № 2464.

З огляду на викладені обставини, суд приходить висновку, що вимога Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року є правомірною та не підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 06.11.2020 року - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська