Справа № 420/4759/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4759/21
У Х В А Л А
16 квітня 2021 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, в якій позивач просить:
визнати протиправними дії Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо використання неправдивої інформації у Повідомленні № 2/120 від 01.02.2021 р. про те, що Чорноморським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Одеської області за порушення правил військового обліку розшукується ОСОБА_2 , 1997 року народження;
визнати протиправними дії Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо не надання відповіді на заяву від 04.03.2021 р. про повідомлення про результати розгляду заяви сина позивача ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову військову службу;
зобов`язати Чорноморський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України розглянути по суті заяву позивача від 04.03.2021 р. про повідомлення про результати розгляду заяви сина позивача ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову військову службу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р. та надати відповідь;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після реорганізації, Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви від 04.09.2019 р. ОСОБА_2 про звільнення від призову на строкову службу; зобов`язати її розглянути та прийняти рішення відповідно до вимог ч. 1 ст.18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р.;
зобов`язати Чорноморський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України після розгляду заяви ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову службу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військо ву службу», залучити до Єдиного реєстру військовозобов`язаних, відповідну інформацію;
зобов`язати Чорноморський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України подати, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою від 31.03.2021р. позов залишено без руху; надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами.
12.04.2021р. (вх. № ЕП/9878/21) від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, надану на виконання ухвали суду від 31.03.2021р., дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви в частині позовних вимог, з огляду на наступне.
Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 2 ч.3 ст. 2 КАС України), правила ст. 122 КАС України поширюються на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
Позивач зазначає, що 04.09.2019 р. відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р., його син ОСОБА_2 звернувся до військового комісаріату міста Чорноморська з заявою про звільнення від призову на строкову службу, проте вказану заяву не розглянуто, відповіді не надано, в зв`язку з чим порушено, зокрема, приписи ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян».
Законом України «Про звернення громадян» врегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
За приписами ч. 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
З урахуванням приписів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» термін розгляду заяви, поданої відповідачу 04.09.2019р., та надання відповіді (з урахуванням часу поштового пересилання) закінчився у жовтні 2019 року. Таким чином, з цього моменту, коли заявник повинен був дізнатись про порушення його права на отримання відповіді у передбачений законом строк, почався відлік строку звернення до суду з цим позовом. Надані позивачем його подальші звернення про надання відповіді на заяву від 04.09.2019р. юридичного значення для обчислення строків звернення до суду не мають, оскільки на дату цих звернень строк звернення до адміністративного суду щодо бездіяльності відповідача при розгляді звернення ОСОБА_2 закінчився.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен дізнатися, що містяться в ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.
З огляду на це, позивач повинен також ґрунтовно мотивувати, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.1 ст. 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2019 р. по справі № 826/123/17, де Верховний Суд вказав, що «встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім того, колегія суддів вважає недоречними доводи позивача про те, що йому не було відомо про правові підстави оскаржуваних рішень, тому що порушення прав позивача, на які він вказує в позові, ним обґрунтовано саме наявністю оскаржуваних рішень. Саме рішення впливають на правовідносин, а не їх обґрунтування».
Отже позивач повинен був дізнатися і не міг не дізнатися про порушення своїх прав саме тоді, коли позивачу стало відомо про порушення його права на отримання відповіді у передбачений законом строк.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 24.02.2021 р. у справі №800/30/17 зазначила що законодавче обмеження строків звернення до суду насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Разом з тим позивач не зазначив та не обґрунтував наявності підстав, що перешкоджали зверненню до суду з цим позовом у встановлений судом строк та не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.
Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
При цьому, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ключовими принципами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).
Практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне, на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України, та враховуючи вищенаведені рішення Європейського суду з прав людини, повернути позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після реорганізації, Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви від 04.09.2019 р. ОСОБА_2 про звільнення від призову на строкову службу; зобов`язання розглянути заяву від 04.09.2019 р. та прийняти рішення відповідно до вимог ч. 1 ст.18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р.; зобов`язання Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України після розгляду заяви ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову службу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військо ву службу», залучити до Єдиного реєстру військовозобов`язаних, відповідну інформацію.
Позовна заява в іншій частині відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161 КАС України.
Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, відсутні.
Частиною 1 ст. 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.7 ст.262 КАС України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частиною 6 ст.80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Згідно з ч.ч. 7-8 ст. 80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою повного і всебічного розгляду адміністративної справи, суд дійшов до висновку про необхідність витребування письмових доказів по справі.
Керуючись статтями 118, 122, 123, 171, 160, 161, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після реорганізації, Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви від 04.09.2019 р. ОСОБА_2 про звільнення від призову на строкову службу; зобов`язання розглянути заяву від 04.09.2019 р. та прийняти рішення відповідно до вимог ч. 1 ст.18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р.; зобов`язання Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України після розгляду заяви ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову службу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військо ву службу», залучити до Єдиного реєстру військовозобов`язаних, відповідну інформацію, - повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
визнання протиправними дій Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо використання неправдивої інформації у Повідомленні № 2/120 від 01.02.2021 р. про те, що Чорноморським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Одеської області за порушення правил військового обліку розшукується ОСОБА_2 , 1997 року народження;
визнання протиправними дій Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо не надання відповіді на заяву від 04.03.2021 р. про повідомлення про результати розгляду заяви сина позивача ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову військову службу;
зобов`язання Чорноморського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України розглянути по суті заяву позивача від 04.03.2021 р. про повідомлення про результати розгляду заяви сина позивача ОСОБА_2 від 04.09.2019 р. про звільнення від призову на строкову військову службу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р. та надати відповідь;
Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Зобов`язати Чорноморський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали належним чином засвідчені копії: заяви ОСОБА_1 від 04.03.2021р. з додатками та рішення, прийнятого за результатами її розгляду з доказами направлення/отримання заявником; повідомлення № 2/120 від 01.02.2021р.
Роз`яснити Чорноморському міському територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, що судом у відповідності з ч.1 ст. 144 КАС України з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства судом вчиняються заходи процесуального примусу, визначені ст. 145 КАС України.
З урахуванням викладеного, у разі своєчасного виконання сторонами своїх прав та обов`язків щодо подання та направлення до суду у встановлених КАС України випадках заяв по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив) з доказами по справі не шляхом здачі вказаних заяв до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, необхідно про надіслання відповідних заяв засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.
У разі неотримання судом відповідних заяв та доказів з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку, суд буде вирішувати питання про подальший розгляд справи у встановлені судом в ухвалі суду строки.
Копію ухвали направити сторонам у справі, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.П. Самойлюк