Справа № 583/1158/21
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1158/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Грищенко В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1, 5 в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

25.03.2021 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2021 з Єдиного реєстру боржників він дізнався, що стосовно нього відкрито виконавче провадження №64830194 згідно виконавчого документа, виданого Охтирським ВП. 18.03.2021 він з Ковпаківського ВДВС у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) отримав, зокрема, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №424550 від 09.08.2020, про існування якої, до її отримання, він не здогадувався. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, а дії інспектора поліції СРПП №2 Тимошенка М.В. незаконними. Так в п. 4 оскаржуваної постанови вказано місце його проживання « АДРЕСА_1 », проте на момент винесення даної постанови він фактично не проживав та не був зареєстрований за вказаною адресою. Також, на підтвердження складання оскаржуваної постанови за відсутності позивача свідчить те,що інспектор ОСОБА_2 не встановив особу правопорушника, адже у відповідній частині оскаржуваної постанови, а саме в п. 4 не вказано на підставі якого документа було встановлено його особу. В п. 5 оскаржуваної постанови не вказана належність транспортного засобу, а також не зазначено нормативний акт п. 2.1 якого порушено. Крім того, в п. 7 оскаржуваної постанови не вказано посилання на жоден доказ у даній адміністративній справі, а в п. 9 відсутній будь-який запис щодо отримання ним копії постанови чи запис про відмову від такого отримання. Зазначає, що розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови за його відсутності є порушенням ст. 268 КУпАП. Також, в порушення вимог Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів та Порядку тимчасового затримання ТЗ працівниками поліції обов`язковий акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не складався. Тому просить визнати незаконними дії інспектора СРПП №2 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Тимошенка Максима Вікторовича щодо складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №424550 від 09.08.2020, скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити, а також стягнути на його користь судові витрати.

13.04.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до тексту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №424550 від 09.08.2020, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , й не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії. Відповідно до довідки, наданої інспектором СРПП №2 Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Тимошенком М.В., №514/26/01-2021 від 12.04.2021, ОСОБА_3 було зупинено 09.08.2020 близько 01.45 год. в с. Куземин по вул. Київській. Водієві було запропоновано пред`явити документи для перевірки, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак водієм вимогу було проігноровано й хоча він назвав свої анкетні дані, проте документи на виконання вимоги інспектора СРПП не надав. Особу інспектор встановлював за допомогою підсистеми «Особа» інформаційного порталу Національної поліції України. Дані підсистеми співпадали із даними, які зазначав водій - ОСОБА_4 , тому не викликали жодних сумнівів у інспектора СРПП. Крім того, і водій, і підсистеми зазначала адресу: АДРЕСА_2 , й оскільки водій відмовився отримувати постанову, то останній надіслав її поштовим відправленням за наявною адресою. Про те, що ОСОБА_1 змінив адресу проживання, ні останній не повідомив, ні дані підсистеми «Особа» не містили таку інформацію, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 таким чином намагався уникнути адміністративної відповідальності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав,зазначених у відзиві на позовну заяву, та просила відмовити в їх задоволенні.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідка, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що інспектором сектора реагування патрульної поліції №2 Тимошенком М.В. 09.08.2020 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №424550, згідно якої прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 09.08.2020 о 01.00 год. в с. Куземин по вул. Київській керував автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а пунктом 1.4 визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. а); реєстраційний документ на транспортний засіб (пп. б).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Приписами ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач стверджує, що про існування вказаної постанови він не знав, оскаржувана постанова була винесена без його участі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що перебуваючи на службі темної пори доби, близько 01.00 год. в с. Куземин було зупинено транспортний засіб, автомобіль Volkswagen, оскільки було допущено порушення, однак не пам`ятає, яке саме. Він представився, повідомив, що ведеться фото-, відео фіксація, запропонував надати посвідчення водія, однак водій відмовився пред`явити документи. Через 40 хвилин розмови повідомив прізвище та адресу. Перевірили інформацію через базу даних, особа підтвердилася. Він роз`яснив права, склав постанову, однак водій відмовився ставити підпис за отримання копії. Тому постанова була направлена за вказаною водієм адресою. Відеофіксація здійснювалася на бодікамеру, однак інформація зберігається протягом місяця і за спливом часу запис відсутній.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності та враховуючи, що відповідачем обставин, викладених позивачем, не спростовано належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, так як дії інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у цьому випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності є належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 126, ст.ст. 222, 251, 280, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №424550 від 09 серпня 2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ідентифікаційний код 40108777) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його складення з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко