Справа № 640/12073/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Київ № 640/12073/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві,
третя особа:ОСОБА_1
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві (далі - Подільський РВ ДВС у м. Києві, відповідач) з вимогою: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61981452 від 07.05.2020, винесену державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бондаренко О.С. в порядку примусового виконання виконавчого листа № 826/2604/16, виданого 17.01.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, відповідно до яких рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 26.10.2020 №747 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №640/12073/20 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

11.11.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаною ухвалою, крім іншого, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , третя особа).

Одночасно цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати до канцелярії суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №61981452.

Через канцелярію суду від третьої особи 16.12.2020 надійшло клопотання про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб направити на її адресу копію позову.

Ухвалою суду від 10.03.2021 зобов`язано позивача у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали направити на адресу ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками (докази чого надати суду), а також запропоновано ОСОБА_1 у десятиденний строк з моменту отримання позову надати письмові пояснення по суті позовних вимог.

На виконання вимог ухвали Фонд 06.04.2021 направив до суду доказ направлення на адресу ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками, який вказує на те, що наведені документи направлені на адресу третьої особи 29.03.2021.

Станом на час постановлення рішення у справі, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, вимогу суду щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження № 61981452 не виконав. Письмові пояснення третьої особи по суті заявлених позивачем вимог до суду також не надходили.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019, у адміністративній справі № 826/2604/16 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (прізвище після реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 ), як вкладника, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку від 18.12.2014 № ДФ- в порядку передбаченому чинним законодавством України; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн.

Згідно даних бази «Діловодство спеціалізованого суду» 17.01.2020 Окружним адміністративним судом міста Києва видані виконавчі листи, у тому числі щодо стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн.

07.05.2020 старшим державним виконавцем Подільського РВ ДВС у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №826/2604/16 від 17.01.2020 про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн.

Наполягаючи на протиправності вказаної постанови з огляду на те, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, позивач звернувся до суду із цим позовом.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом при вирішенні спору по суті враховується таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Водночас, згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі по тексту - Закон № 4901-VI у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції), згідно частини першої статті 1, встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду, відповідно до частини першої статті 2 Закону № 4901-VI полягає в тому, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

- державний орган;

- державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

- юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частинами першою і другою статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (надалі - Порядок № 845, у відповідній редакції).

Пунктом 3 Порядку № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 26 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд - це юридична особа публічного права, що має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності та перебуває в його господарському віданні. Фонд - це суб`єкт управління майном, який самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (в тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до статті 6 цього ж Закону, Фонд у межах своїх функцій та повноважень здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами. Фонд видає нормативно-правові акти у формі інструкцій, положень, правил. Нормативно-правові акти Фонду підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

За приписами частини першої статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону НБУ, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм Фонд є державною спеціалізованою установою, юридичною особою публічного права, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, на виконавчі документи, за якими боржником виступає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанова Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, якою затверджено Порядок виконання рішень то стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або боржників.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 08.07.2015 у справі №3-316гс15, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам обхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм та з урахуванням матеріалів справи суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем Подільського РВДВС у м. Києві Бондаренко О.С. при прийнятті постанови від 07.05.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 61981452 було порушено норми Законів України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та «Про виконавче провадження», а також Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

В спірному випадку рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн, підлягає виконанню органами Державного казначейства України.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 263, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві Бондаренко О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №61981452 від 07.05.2020.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у визначені частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строки до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська