Справа № 225/155/21
Суддя: Мигалевич В. В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи: 225/155/21
Номер провадження: 2-а/225/10/2021
РІШЕННЯ
Іменем України
15 квітня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.

за участі

секретаря судового засідання - Голубової О.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представників співвідповідача: Донецького прикордонний загону

Східного регіонального управління Державної

прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) - Лещенко М.Ю., Осінського О.О.,

представника другого відповідача: Східного регіонального

управління Державної прикордонної служби України - Брижко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону, майора ОСОБА_3 , Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону, майора ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано таким:

Постановою заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону майора Рожкова А.О., (далі - Відповідач) серії ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України (далі-Позивач) було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. У вказаній постанові зазначено: «25.12.2020року о 10.00 в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» була виявлена громадянка України ОСОБА_2 , яка порушила порядок виїзду з ТОТУ, а саме 09.10.2020 року в порушення вимог ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», п. 3 порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів із таких території затверджений Постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815 здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України (н.п. Донецьк, Донецької області) на території РФ поза контрольними пунктами в`їзду/виїзду перелік яких затверджено наказом КОС від 31.10.2020 №861 Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування своїми діями вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.» Вважає, що спірна постанова ДЛРУ № 075172 в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та неправомірного накладення адміністративного стягнення, з огляду на наступне. Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу та події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При розгляді справи про адміністративне правопорушення у своїх письмових поясненнях від 25.12.2020 (копія додається) провину вона не визнала в повному обсязі, та додатково зазначила, що жодного доказу на підтвердження вчинення нею правопорушення Відповідачем їй не надано. Крім того в складеному протоколі про адміністративне правопорушення ДЛРУ №233629 від 25.12.2020р (далі - Протокол), вказано, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності «додається на окремому аркуші», а також вказано, що до протоколу додаються «адміністративні матеріали згідно опису» та при цьому звертає увагу, що на її прохання до Відповідача надати їй будь які належні докази підтверджуючі інкриміноване їй правопорушення, та надати для огляду вказаний у протоколі опис «адміністративних матеріалів згідно опису» їй було відмовлено. Відповідач в оскаржуваній постанові ДЛРУ №075172 вказує про порушення нею Наказу КОС від 31.10.2020р. № 861 "Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування" (далі - Наказ №861), при цьому одночасно зазначаючи, що перетин кордону, ніби то на необґрунтовану думку Відповідача було здійснено нею саме 09.10.2020 року, тобто до того часу, як був затверджений вищевказаний Наказ №861 від 31.10.2020р., на який посилається Відповідач. Також, вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду Відповідачем справи про адміністративне правопорушення норми ч. 1 статі 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення Відповідачем їй не роз`яснювались. Крім того, у п. 3 оскаржуваної постанови, їй, як громадянці України було безпідставно виказана погроза про заборону в`їзду в Україну у разі несплати штрафу, що є неправомірними діями з боку посадової особи прикордонної служби та порушення її прав, як громадянки України. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в її діях того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові. Зокрема, Відповідачем не надається жодних доказів того, що вона перетнула державний кордон України саме в той спосіб та в тому місці, які вказані у оскаржуваній постанові. Разом з тим, оскаржувана постанова, яка складена відносно неї, також не містить доказів підтвердження її вини у вчинені адміністративного правопорушення, тому ця постанова є не обґрунтованою. Відповідачем не доведено тієї події правопорушення за участю неї, яка вказана у оскаржуваній постанові. Постанова, винесена, щодо неї Відповідачем, є незаконною та не відповідає обставинам справи. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності свого рішення. Зазначає, що оскаржувана постанова ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року, про накладення адміністративного стягнення винесена без достатніх доказів, є протиправною та підлягає скасуванню.

Просить суд:

1. Постанову серії ДЛРУ № 075172 від 25 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення винесену заступником начальника відділу прикордонної служби «Новотроїцьке» з персоналу Донецького прикордонного загону майором Рожковим Артемом Олександровичем, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. - скасувати.

2. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.204-2 КУпАП - закрити.

3. Стягнути з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі адміністративного позову судовий збір у сумі 454 гривень 00 копійок.

Згідно з ухвалою суду від 15 січня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання з розгляд справи.

Згідно з ухвалою суду від 01 березня 2021 року залучено до участі у справі № 225/155/21 в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ). Залучено до участі у справі № 225/155/21 в якості другого відповідача Східне регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Представником співвідповідача - Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 25.12.2020 о 10 год. 00 хв., в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» під час перетинання лінії розмежування на напрямку виїзд з тимчасово окупованої території України прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлена громадянка України ОСОБА_4 , яка 09 жовтня 2020 року здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України на територію Російської Федерації поза межами контрольних пунктів в`їзду - виїзду, перелік яких затверджено наказом Командуючого об`єднаних сил від 31.10.2020 №861 «Про визначення контрольних пунктів в`їзду - виїзду та режиму їх функціонування». Своїми діями громадянка України ОСОБА_5 порушила вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Відповідно до пункту 3 та пункту 4 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року (з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 20.11.2019 № 953) передбачено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Кількість контрольних пунктів, їх місцезнаходження та межі, дорожні коридори визначаються рішенням Командувача об`єднаних сил за пропозиціями Донецької та Луганської облдержадміністрацій, обласних військово-цивільних або військових адміністрацій (у разі їх утворення) та оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Міноборони, Адміністрації Держприкордонслужби, ДФС. Перелік контрольних пунктів в`їзду - виїзду затверджено наказом Командуючого об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861 «Про визначення контрольних пунктів в`їзду - виїзду та режиму їх функціонування». Відповідно до пункту 3 Положення про інформаційно- телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 30.09.2008 №810 (далі - Положення) Система "Гарт-1" - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та телекомунікаційних засобів, що забезпечують обробку інформації (уведення, записування, зчитування, зберігання, знищення, приймання, передавання) щодо прикордонного контролю осіб і транспортних засобів, які перетинають державний кордон України, та автоматизований доступ до інформації, що зберігається в базах даних системи "Гарт-1". Відповідно до пункту 5 Положення Система "Гарт-1" створюється і використовується в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі в боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції з метою своєчасного та достовірного інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності підрозділів та органів Державної прикордонної служби України для здійснення ними заходів із запобігання і недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, посилення контролю за додержанням правил в`їзду, виїзду, перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, а також виконання інших завдань у правоохоронній сфері згідно із законодавством. Відповідно до рапорту прикордонного наряду «Перевірка документів» під час перевірки в ПС «Ризик» ГАІС «Гарт -1» було виявлено, що виїзд до тимчасово окупованої території України здійснювався через контрольний пункт в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» 28.02.2020, а в`їзд здійснений 09.10.2020 через пункт пропуску «Гоптівка», а не через визначені контрольні пункти в`їзду/виїзду що в свою чергу свідчить про порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України та є беззаперечним доказом у справі. Як вбачається із пояснень наданими громадянкою України ОСОБА_6 остання ухиляється від відповідей на поставлені питання, щодо обставин її виїзду з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим свідомо намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення повністю відповідає приписам керівних документів окрім того, додатком № 6 Інструкції затверджено зразок постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доведення прав громадянці України ОСОБА_7 підтверджується підписами у відповідних графах бланку пояснень та протоколі про адміністративне правопорушення, який заповнений власноруч Позивачем. Доводи позивача про те, що вона раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, та була не обізнана щодо правової процедури складання процесуальних документів, тому помилково зробила власноручний підпис у графі підтвердження роз`яснення її прав, передбачених ч. 1 ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП України, необхідно розцінювати як засіб ухилення від адміністративної відповідальності, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення міститься підписи про доведення прав окремо за статтею 63 Конституції України та 268 Кодексу України (зміст статей надрукований у повному обсязі), що в свою чергу виключає випадковість підпису за доведення прав особі та свідчить про обізнаність у своїх правах та дає привід вважати, що дане твердження є необгрунтованим.

Позивач був ознайомлений із змістом постанови, копію отримав, про що свідчить підпис Позивача у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Щодо питання заборони в`їзду на територію України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до статті 308 КУпАП у разі не сплати штрафу у строк установленому у частині 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається до органу державної виконавчої служби України.

Факт вчинення Позивачем порушення, передбаченого ч. 1 ст. 204- 2 КУпАП та ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного Суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», є доведеним.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.12.2020 року складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1. ст. 204-2 КУпАП.

Просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову громадянки ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повністю.

Представником другого відповідача Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано до суду відзив на позовну заяву такого змісту:

Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України, вважає позовні вимоги позивачки не обґрунтованими з наступних підстав.

Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснює свої повноваження на підставі Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Положення про регіональне управління Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.10.2003 № 173 (далі - Положення) та є окремою юридичною особою, зареєстрованою в ЄДРПОУ за № 14321937. Відповідно до п. 1 Положення, регіональне управління в межах повноважень, делегованих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, забезпечує реалізацію державної політики з прикордонних питань, недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у межах ділянки відповідальності, здійснює керівництво оперативно-службовою та адміністративно- господарською діяльністю підпорядкованих органів охорони державного кордону, органів забезпечення і переданих у підпорядкування загонів морської охорони. Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України, як орган, а так само посадові особи Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПО, ФОП та ГО 143219371 не складали протоколу про адміністративне правопорушення та не виносили постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Посадова особа Заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону майор РОЖКОВ Артем не є посадовою особою Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (). Відповідно до п. 2 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 № 311, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2016 року за № 719/28849, «відділ прикордонної служби України є основним структурним підрозділом прикордонного загону», тобто заступник начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проходить військову службу саме в Донецькому прикордонному загоні, а не в Східному регіональному управлінні.

Враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, вищестоящим органом по відношенню до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який має повноваження розглядати скаргу на постанову заступника начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора РОЖКОВА Артема про накладення адміністративного стягнення на ЛИСЕНКОВУ Валентину до адміністративної відповідальності, яке передбачене ст. 204-2 КУпАП, а так само бути відповідачем у справі по скарзі на дії військовослужбовця - повинен бути ІНФОРМАЦІЯ_4 (найменування відповідно до ЄДРПОУ - військова частина НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 ) - окрема від Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України юридична особа. Представник відповідача зазначає, що слід дійти висновку про відсутність будь-яких порушень Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, як суб`єктом владних повноважень, прав, свобод або інтересів позивача в частині притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 802/2678/15-а, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України є неналежним відповідачем у справі № 225/155/21, у зв`язку з чим позовні вимоги до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 31.01.2018 по справі №802/2678/15-а, не підлягають до задоволенню.

Просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що заперечення Відповідача наведені у відзиві, є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. Згідно приписів КАС України саме суб`єкт владних повноважень (Відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача. В обґрунтування поданого відзиву Відповідач не надав належних, достовірних, та допустимих доказів скоєння нею правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. З правової позиції яку було викладено у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року по справі №524/4668/17 адміністративне провадження №К/9901/33802/18 вбачається, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З таких підстав рапорт не може бути покладено як належний та допустимий доказ по справі.

Тобто, Відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності. Також, Відповідачем не були спростовані викладені в позовній заяві обставини стосовно того, що в оскаржуваній постанові ДЛРУ №075172 вказано про порушення нею Наказу КОС від 31.10.2020р. № 861 "Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування" (далі Наказ №861), при цьому одночасно зазначено, що перетин кордону, ніби то було здійснено мною саме - 09.10.2020 року, тобто до того часу (за 22 дні), як був затверджений вищевказаний Наказ №861 від 31.10.2020р., на який посилається Відповідач в оскаржуваній постанові. Таким чином, на необґрунтовану думку Відповідача, Позивачем порушений наказ №861, ще до того часу як цей наказ був затверджений. Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП визначено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності. Однак Відповідачем у порушення ч. 2, 5 ст. 77 КАС не було подано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно Позивача 25 грудня 2020 року оскаржуваної постанови. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач - заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону, майор ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав. Надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позов представника співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник другого відповідача - Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Брижко Олександр Володимирович у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву представника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухав відповідача, представників співвідповідача, представника другого відповідача, дослідив подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить таких висновків:

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону майора Рожкова А.О., серії ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Так, згідно вказаної Постанови 25.12.2020 року о 10.00 в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» була виявлена громадянка України ОСОБА_2 , яка порушила порядок виїзду з ТОТУ, а саме 09.10.2020 року в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів із таких території затверджений Постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815 здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України (н.п. Донецьк, Донецької області) на територію РФ поза контрольними пунктами в`їзду/виїзду перелік яких затверджено наказом КОС від 31.10.2020 №861 Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування своїми діями вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Так у Постанові про накладення адміністративного стягнення, серії ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року зазначено, що ОСОБА_4 порушила ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

В оскаржуваній постанові зазначено про порушення ОСОБА_2 п. 3 порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів із таких території затверджений Постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815.

Судом встановлено, що інспектором прикордонної служби 1 категорії техніка 1 ВІПС відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшим прапорщиком ОСОБА_11 , 25 грудня 2020 року було оформлено протокол про адміністративне правопорушення ДЛРУ № 233629, про те, що 25.12.2020 року о 10.00 в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» була виявлена громадянка України ОСОБА_2 , яка порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, а саме 09.10.2020 року в порушення вимог ч. 1 статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів із таких території затверджений Постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815 здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України поза КПВВ на територію РФ 09.10.2020, своїми діями порушила вимоги наказу КОС від 31.10.2020 № 861 Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Примірник цього протоколу отримано позивачем, про що свідчить підпис позивача у протоколі.

У поясненнях від 25.12.2020 позивач зазначила, що не пам`ятає, чи перетинала пункт пропуску «Гоптівка» 09.10.2020 з РФ. На запитання, «Чому вирішили перетинати кордон з Україною через закритий пункт пропуску?» надати відповідь відмовилася. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Відповідно до рапортів інспектора прикордонної служби 1 категорії техніка 1 ВІПС відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого прапорщика ОСОБА_12 , заступника начальника відділу прикордонної служби «Новотроїцьке» з персоналу майора ОСОБА_13 під час перевірки в ПС «Ризик» ГАІС «Гарт -1» було виявлено, що громадянкою України ОСОБА_2 виїзд до тимчасово окупованої території України здійснювався через контрольний пункт в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» 28.02.2020, а в`їзд з території РФ в Україну здійснений 09.10.2020 через пункт пропуску «Гоптівка». Здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України (н. п. Донецьк, Донецької області) на територію РФ поза контрольними пунктами в`їзду/виїзду перелік яких затверджено наказом КОС від 31.10.2020 №861 «Про визначення контрольних пунктів в`їзду/виїзду та режиму їх функціонування».

З дослідженої у судовому засіданні копії витягу з ПС «Ризик» ГАІС «Гарт -1» встановлено, що громадянкою України ОСОБА_2 виїзд через контрольний пункт в`їзду - виїзду «Новотроїцьке» 25.12.2020, а в`їзд здійснений 09.10.2020 через пункт пропуску «Гоптівка».

Позивач ОСОБА_4 є громадянином України, адреса реєстрації її місця проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження цих дітей.

Стаття 55 Конституції Українипередбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28.11.2019 р. набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. №815 (далі Порядок № 815).

Відповідно до п. 1 Порядку № 815, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку № 815 поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 815 (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Як убачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст.204-2 КУпАП за перетинання державного кордону на територію Російської Федерації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема,стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку № 815 забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у ст. 286 КАС України.

У зв`язку з наведеним, суд не може прийняти до уваги відповідь на відзив, який 24.02.2021 подано позивачем до суду, оскільки подання такої відповіді на відзив не передбачено КАС України.

Згідно з ухвалою суду від 01 березня 2021 року, за ініціативою суду залучено до участі у справі № 225/155/21 в якості другого відповідача Східне регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Проте, як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалося іншими учасниками справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) є самостійною юридичною особою.

Суд погоджується з доводами представника другого відповідача Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, щодо того, що зазначена юридична особа є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, де проходить службу заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону, майор ОСОБА_3 , є самостійною юридичною особою.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог до другого відповідача Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України слід відмовити.

За положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За матеріалами справи при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн..

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі, який встановлено законодавством, у сумі 454,00 грн. мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_1 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 242-246, п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону, майора ОСОБА_3 (Донецька обл., Волноваський район, смт. Новотроїцьке, провулок Східний,16), Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) (адреса місцезнаходження: Донецька обл., Волноваський район, смт. Новотроїцьке, провулок Східний, 16, ), Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (, 61166, місто Харків, провулок Інженерний, будинок 7, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Донецького прикордонного загону майора Рожкова А.О., серії ДЛРУ № 075172 від 25.12.2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мигалевич