Справа № 337/1728/21
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

перекладача - Агаєва А.А.-о

представника позивача - Луц А.Б.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за адміністративним позовом Хортицького районного відділу в м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021р. до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить примусово видворити за межі України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною подальшого в`їзду в Україну строком на п`ять років, затримати його та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позов мотивує тим, що 04.09.2020р. на території Хортицького району м.Запоріжжя було виявлено громадянина Азербайджана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно перебував на території України. Так, прибувши в Україну 22.10.2019р. через КПП «Плетенівка» у приватних справах, він в порушення діючого законодавства через 90 днів територію України не покинув, законних підстав для перебування в Україні не має, ухиляється від виїзду з України. 04.09.2020р. Хортицьким РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України і останній був зобов`язаний самостійно покинути Україну в строк до 04.10.2020р. Однак в установлений строк відповідач самостійно територію України не покинув без поважних причин, що відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для його примусового видворення та заборони в`їзду в Україну протягом п`яти років. Підстави, передбачені ст.31 вказаного Закону, за яких заборонено примусове видворення, в даному випадку відсутні.

Крім того, є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки він добровільно не виконав рішення про примусове повернення, не має документів, які дають право законно перебувати на території України, не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця проживання та постійних джерел доходів, незданий забезпечити власні потреби і може вчинити злочини проти власності, чим завдасть істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян. Вказані обставини відповідно до ст.289 КАСУ є підставою для його затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Просить позов задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача Луц А.Б. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він дійсно прибув в Україну в жовтні 2019р. до знайомих. Йму відомо, що він міг законно перебувати на території України 90 днів. Але до закінчення цього строку і до теперішнього часу він з України не виїхав, оскільки у нього відсутні кошти для цього. Йому відомо про прийняте рішення про примусове повернення, однак він його не виконав також через відсутність коштів на придбання квитків. В м.Запоріжжі він мешкає у своїх знайомих. Близьких родичів в Україні не має. Іноді має підробітки, щоб придбати їжу. Зимою із заробітками було погано, а зараз сподівається ситуація покращиться і він зможе заробити гроші на придбання квитка, щоб самостійно виїхати з України. Тому просить надати йому строк 2-3 місяці для вирішення цього питання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011р. (далі - Закон).

Ст.4 цього Закону визначені підстави законного перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до ст.9 Закону строк перебування іноземців в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Так, згідно з Порядком обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду», затвердженим наказом МВС України №884 від 20.07.2015р., громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більш ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.1,5 ст. 26 Закону іноземець може бути примусово повернутий в країну походження або третю країну, якщо його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, ….. з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Іноземець зобов`язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення, який не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1,4 ст.30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції ……може на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця, якщо він не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ст.31 Закону іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового видворення іноземців за межі території України та їх затримання визначені ст.268-272,288,289 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.288 КАСУ позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції ….. про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.289 КАСУ за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення … або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) позовна заява, зокрема, про затримання іноземця з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців (ч.11 ст.289 КАСУ).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Азербайджан, його особа посвідчується національним паспортом Р 4552817, виданим 10.08.2011р. зі строком дії до 08.08.2021р.

Відповідач в`їхав на територію України з території Російської Федерації через КПП «Плетенівка» 22.10.2019р. і мав право перебувати на території України 90 днів, тобто до 18.01.2020р.

Постановою заступника начальника Хортицького РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області ПН МЗП №000850 від 04.09.2020р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП (порушення правил перебування на території України) у вигляді штрафу в розмірі 1700,00грн.

05.09.2020р. Хортицьким РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України із зобов`язанням його покинути територію України в строк до 04.10.2020р. та із забороною в`їзду в Україну строком на 3 роки.

Копію вказаного рішення відповідач отримав особисто 05.09.2020р.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, що відповідач, який є громадянином Республіки Азербайджан, після закінчення передбаченого законодавством строку законного перебування на території України - 90 днів, тобто після 18.01.2020р. перебуває на території України незаконно, з заявою про продовження строку перебування на території України в установленому порядку не звертався, посвідчення на постійне чи тимчасове проживання в Україні в установленому порядку не отримував.

Жодних обставин, передбачених ст.4 Закону, які б свідчили про законність його перебування на території України, відповідач не повідомив і вони судом не встановлені.

При цьому, після прийняття уповноваженим державним органом рішення про примусове повернення за межі України, згідно з яким відповідач зобов`язаний був самостійно покинути територію України в строк до 04.10.2020р., він це рішення протягом тривалого часу добровільно не виконав, поважних причин цьому не зазначив, що відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для примусового видворення відповідача з території України із забороною подальшого в`їзду в Україну строком на п`ять років.

Судом не встановлено жодних обставин, які б згідно з ст.31 вказаного Закону унеможливлювали примусове видворення відповідача з території України, зокрема, становили для нього реальну загрозу його життю, свободі або здоров`ю чи призвели до інших негативних наслідків.

Крім того, ті обставини, що відповідач незаконно перебуває на території України, рішення про примусове повернення його за межі України добровільно на протязі тривалого часу не виконує, територію України до теперішнього часу самостійно не покинув, хоча такого свого обов`язку не заперечує, поважних причин для невиконання рішення про примусове повернення не зазначив і відповідних доказів суду не надав, відомості про наявність у нього сталих соціальних зв`язків, постійного місця проживання та постійних джерел доходів в матеріалах справи відсутні, свідчать, на думку суду, про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення і перешкоджатиме проведенню процедури видворення, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.289 КАС України є достатні та обґрунтовані підстави для його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Доводи відповідача про те, що він самостійно покине територію України протягом наступних 2-3х місяців після того, як заробить гроші на придбання квитка, суд відхиляє, оскільки вони суперечать його ж поясненням про те, що він не виїхав з України у встановлений законом та в подальшому рішенням про примусове повернення строк через відсутність коштів. Як він зазначив, він мав невеликі підробітки для придбання продуктів харчування, близьких родичів в Україні не має, мешкає у знайомих.

Жодних доказів на підтвердження наміру самостійно виїхати з України та прийняття будь-яких заходів для цього відповідач суду не подав.

Враховуючи тривалість незаконного перебування відповідача на території України, його обізнаність про необхідність виїхати з України, відсутність відомостей про наявність постійних законних джерел доходу, суд вважає, що поведінка відповідача фактично свідчить про свідоме умисне невиконання ним обов`язку самостійно виїхати з України, що є підставою для застосування до нього процедур, визначених ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ч.1 ст.289 КАСУ.

Таким чином, позов Хортицького РВ в м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області слід задовольнити повністю.

На підставі п.3 ч.2 ст.371 КАСУ суд за заявою позивача вважає необхідним допустити рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст.2,268-272,288,289,371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011р, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Хортицького районного відділу в м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Заборонити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Затримати громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє й ого негайного виконання.

Суддя Н.А.Мурашова

14.04.2021