Справа № 300/2219/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2219/20 пров. № А/857/4024/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та «Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року, ухвалене суддею Матуляком Я.П. у м. Івано-Франківську у справі № 300/2219/20 за адміністративним позовом «Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України №1» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.02.2020 року № та податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 року № .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.02.2020 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних санкцій, які ґрунтуються на тому, що позивач допустив порушення обліку алкогольних напоїв на складі, у приміщенні, яке не зареєстроване, як місце для зберігання алкогольних напоїв, а також зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку або без них.

Позивач вважає застосування до нього штрафних санкцій безпідставним, оскільки товаросупровідні документи відсутні лише на горілку «Саме та» у кількості 17 штук.

Приміщення де зберігались алкогольні напої площею 74 кв.м. внесене до місць зберігання алкогольних напоїв у лютому 2020 року, однак відповідну заяву до ДПС України подано ще до початку перевірки 08 січня 2020 року.

Крім того, позивач зазначає, що без марок акцизного податку виявлено лише 3 пляшки алкогольних напоїв, інші 1064 пляшки мали марки акцизного податку, які викликали сумніви у відповідача, проте відповідач не переконався у їх достовірності, не провівши відповідної експертизи.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно застосував до нього штрафні санкції, а тому просить рішення про застосування штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення про накладення штрафу скасувати.

Рішенням Івано-Франківської окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій № від 13.02.2020 року в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 129 135,20 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Cтягнуто на користь «Прикарпаття» Івано-Франківської філії ТзОВ «Інтернаціональна група вин України №1» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 1937,02 грн. судових витрат по сплаті судового збору та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржили позивач та відповідач, подавши апеляційні скарги.

Позивач у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, оскільки товаросупровідні документи відсутні лише на горілку «Саме та» у кількості 17 штук, а тому застосування штрафу за відсутність обліку алкогольних напоїв у кількості 34 штуки є неправильним.

Крім того, позивач вважає, що частково скасувавши рішення про застосування штрафних санкцій, суд втрутився у дискреційні повноваження відповідача, оскільки таким чином, прийняв замість відповідача рішення про застосування штрафних санкцій у відповідній частині.

Відповідач у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції помилково вважав, що для того щоб встановити справжність марок акцизного податку необхідно провести експертизу. Відповідач вважає, що відповідний факт можливо встановити шляхом використання даних ІС «Акциз» чим відповідач скористався. За допомогою цієї системи відповідач встановив, що на 36 пляшок алкогольних напоїв містилися однакові серії та номери марок акцизного податку, на 207 пляшках алкогольних напоїв були марки акцизного податку, які видані раніше іншому суб`єкту господарювання, на 42 пляшки алкогольних напоїв марки акцизного податку не видавалися, на 486 пляшках алкогольних напоїв були марки акцизного податку, які використані раніше (місяць та рік), ніж дата виготовлення алкогольного напою, на 293 пляшках алкогольних напоїв були марки акцизного податку, які використані раніше (місяць), ніж дата виготовлення алкогольного напою.

Отже, відповідач вважає, що достовірно встановив факт порушення податкового законодавства та законодавства, яка регулює обіг акцизних товарів.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що на підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 09.01.2020 року № 31 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку № 19, 20, 21 та 22 від 09.01.2020 року, посадові особи відповідача провели фактичну перевірку Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1».

За результатами перевірки 23.01.2020 року відповідач склав акт (довідку) про результати фактичної перевірки № 9/09/19-32-01/39853410.

У акті перевірки відповідач зафіксував те, що позивач допустив порушення:

- ведення обліку товарних запасів на складах, а саме відсутні супровідні документи на горілку «Саме та» в кількості 17 шт., та горілку «Грін дей» в кількості 18 шт., на загальну суму 2450 грн.;

- зберігання оптових партій алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру на суму 288 003,00 грн.;

- зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на суму 146 135,20 грн., в кількості 1067 шт., з яких без марки акцизного податку - 3 шт., марка акцизного податку з однаковими номерами і серіями - 36 шт., марка акцизного податку видана іншому суб`єкту господарювання (виробнику) та використана ним раніше (місяць та рік) - 207 шт., марка акцизного податку не видавалась суб`єкту господарювання - 42 шт., марка акцизного податку використана раніше (місяць та рік), як дата виготовлення горілки - 486 шт., марка акцизного податку використана раніше (місяць), як дата виготовлення горілки - 293 шт.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв рішення про застосування фінансових санкцій № від 13.02.2020 року в сумі 434 138, 20 грн. за зберігання оптових партій алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру на суму 288 003,00 грн. та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на суму 146 135,20 грн., в кількості 1067 шт. і податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року на суму 4900 грн. за порушення ведення обліку товарних запасів на складах.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, оскільки позивач не мав товаросупровідних документів на горілку «Саме та» в кількості 17 шт., та горілку «Грін дей» в кількості 18 шт., на загальну суму 2450 грн. Крім того, суд вважав, що відповідач правомірно наклав на позивача штраф в сумі 288 003 грн., оскільки місце зберігання алкогольних напоїв не було внесене до Єдиного реєстру. Суд першої інстанції частково скасував рішення про застосування штрафних санкцій за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку або з підробленими марками акцизного податку, оскільки відповідач не встановив, шляхом проведення експертизи, факт підроблення марок акцизного збору.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду з огляду на наступні обставини.

Що стосується законності податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону № 265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При проведенні перевірки відповідач зафіксував ту обставину, що позивач не має товаросупровідних документів на горілку «Саме та» в кількості 17 шт. та горілку «Грін дей» в кількості 18 шт., на загальну суму 2450 грн.

Позивач заперечив ці обставини та вказав, що товаросупровідні документи були відсутні лише на горілку «Саме та» в кількості 17 шт.

Постановами Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2021 року у справах № 352/279/20 та № 352/278/20 ОСОБА_1 , яка працює головним бухгалтером на «Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» та ОСОБА_2 , який працює директором на «Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме порушення порядку ведення обліку товарних запасів, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 420, 40 грн.

Однак, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не встановив кількість товару (пляшок горілки), який не був облікований.

Отже, підстав стверджувати те, що необлікованими були горілка «Саме та» в кількості 17 шт. та горілка «Грін дей» в кількості 18 шт., немає.

Для накладення адміністративного стягнення кількість пляшок алкогольних напоїв, які не обліковані у встановленому законом порядку немає значення, оскільки адміністративна відповідальність настає за порушення порядку обліку навіть однієї одиниці товару. Однак для застосування штрафних санкцій це важливо, оскільки розмір штрафної санкції залежить від кількості необлікованого товару.

Зважаючи на те, що при проведенні перевірки відповідач не встановив достовірних даних про кількість товару (пляшок горілки), який не облікований у встановленому законом порядку, то, апеляційний суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року необхідно скасувати як протиправне.

Що стосується законності рішення про застосування штрафних санкцій, то апеляційний суд зазначає наступне.

Рішення про застосування фінансових санкцій № від 13.02.2020 року в сумі 434 138, 20 грн. стосується двох порушень, а саме зберігання оптових партій алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру на суму 288 003,00 грн. та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на суму 146 135,20 грн., в кількості 1067 шт.

Досліджуючи факт зберігання позивачем оптових партій алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру на суму 288 003,00 грн. апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Відповідно визначення наведеного у ст. 1 вказаного вище Закону, «місце зберігання» є місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - це перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2002 року № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру».

Пунктом 2.1 цього Порядку передбачено, що до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Апеляційний суд встановив те, що позивач орендує в ТзОВ «Івано-Франківський шиноремонтний завод» складські приміщення площею 300 та 74 квадратних метра. Приміщення площею 300 квадратних метрів внесене до Єдиного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв.

Відповідач стверджує, що позивач зберігав у приміщенні площею 74 квадратних метра алкогольні напої на суму 288 003 грн.

Позивач заперечив цей факт та зазначив, що відповідач встановив зберігання оптових партій алкогольних напоїв в офісному приміщенні (пошти), однак не вказав адресу цього місця.

Апеляційний суд зауважує, що ні з акта перевірки, ні з пояснень відповідача неможливо ідентифікувати місце зберігання оптових партій алкогольних напоїв на суму 288 003 грн.

Відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що оптова партія алкогольних напоїв на суму 288 003 грн. зберігалась у приміщенні площею 74 квадратних метра за адресою: вул. Галицька, 31А, с. Угринів, Тисменицький район, Тернопільська область.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач не встановив достовірного факту зберігання алкогольних напоїв у приміщенні площею 74 квадратних метра, що не внесене до Єдиного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв, оскільки за цією адресою є інше приміщення площею 300 квадратних метрів, яке внесене до цього Реєстру.

Сам факт наявності приміщення площею 74 квадратних метра не внесеного до Єдиного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв не свідчить про зберігання в ньому оптових партій алкогольних напоїв та не є підставою для застосування штрафних санкцій за неналежне зберігання оптових партій алкогольних напоїв.

За наявності двох приміщень, внесеного і не внесеного до Єдиного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв, податковий орган зобов`язаний був достовірно встановити в якому із приміщень зберігались алкогольні напої, однак цього не зробив.

Тому, апеляційний суд вважає, що відповідач неправомірно застосував до позивача штраф в сумі 288 003 грн.

Досліджуючи факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на суму 146 135,20 грн., в кількості 1067 шт. апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.107, 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

- алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до пункту 27 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 року № 1251 у разі виявлення продавцем марок невідповідності їх вимогам законодавства чи явних ознак підроблення такі марки повертаються підприємству-виробнику для проведення експертизи, про що покупцеві марок видається довідка. Після одержання висновку експертизи складається акт, на підставі якого зазначені марки підлягають знищенню підприємством-виробником, а у разі визнання марок фальшивими чи підробленими - надсилаються до відповідних правоохоронних органів.

Відповідно до абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Відповідач, за наслідками перевірки, встановив факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на суму 146 135,20 грн., в кількості 1067 шт., з яких без марки акцизного податку - 3 шт., марка акцизного податку з однаковими номерами і серіями - 36 шт., марка акцизного податку видана іншому суб`єкту господарювання (виробнику) та використана ним раніше (місяць та рік) - 207 шт., марка акцизного податку не видавалась суб`єкту господарювання - 42 шт., марка акцизного податку використана раніше (місяць та рік), як дата виготовлення горілки - 486 шт., марка акцизного податку використана раніше (місяць), як дата виготовлення горілки - 293 шт.

Відповідач стверджує, що марки акцизного податку на алкогольних напоях є підробленими.

Водночас, апеляційний суд вважає, що посадові особи відповідача, так само як і позивач не володіють спеціальними знаннями та відповідним обладнанням для дослідження таких акцизних марок та встановлення їх легальності.

Відповідач вилучив вказані вище алкогольні напої, однак експертизу акцизних марок на предмет підробки не провів.

Отже, відповідач, в такому випадку не може стверджувати, що марки акцизного податку є підробленими.

Цю обставину суд першої інстанції встановив правильно, однак вважав, що оскільки на 3 пляшках алкогольних напоїв взагалі відсутні марки акцизного податку, то до позивача необхідно застосувати штрафну санкцію в сумі 17000 грн., яка є нижньою межею відповідальності за правопорушення передбачене абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Однак, апеляційний суд вважає, що суд не вправі перебирати на себе функції контролюючого органу та визначати замість нього суму штрафної санкції. В такому випадку рішення контролюючого органу підлягає скасуванню в повному обсязі.

Зважаючи на те, що відповідач не довів належними доказами факт зберігання оптових партій алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, апеляційний суд вважає, що рішення про застосування штрафних санкцій від 13.02.2020 року № необхідно скасувати повністю.

Підводячи підсумок наведеного вище аналізу обставин справи та норм матеріального права, що їх регулюють, апеляційний суд вважає, що адміністративний позов є підставним, а рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 13.02.2020 року № та податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 року № є протиправними. Зважаючи на це вказані рішення необхідно скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги позивача суттєвими, а апеляційної скарги відповідача безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги позивача та відповідача необхідно задовольнити частково, оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та «Прикарпаття» Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України №1» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 300/2219/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій від 13.02.2020 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 13.02.2020 року № .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник

Повний текст постанови складений 13.04.2021 року