Справа № 600/592/20-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/592/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

08 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ» на додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ ТА ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" судові витрати (судовий збір) в сумі 72300,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

02.11.2020 р. позивач подав до суду заяву, в якій просив вирішити питання про розподіл понесених судових витрат з оплати професійної правничої допомоги та постановити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Чернівецькі області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 54000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду наступні документи:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 13.03.2020 р. № 4;

- доручення № 2-С від 22.04.2020 р.;

- акт від 08.05.2020 р. приймання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р.;

- платіжне доручення № 1209 від 08.05.2020 р. на суму 54450,00 грн;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер про надання правничої допомоги (а.с. 24-26, 27, 28, 29, 30, 31).

Договір про надання професійної правничої допомоги від 13.03.2020 р. № 4 укладений між адвокатом Жуков Д.М. та товариством з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський в особі керівника Лопаня Ю.П.

Згідно п. 5.1 договору, від 13.03.2020 р. № 4 винагорода виконавця узгоджується із замовником у відповідному дорученні. Якщо у виключних випадках Сторони не визначили їх в дорученні, вона визначається Виконавцем у акті надання Правничої допомоги, залежно від обсягу витраченого часу на надання Правничої допомоги.

Згідно п. 2.1 доручення № 2-С від 22.04.2020 р. на надання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р., винагорода за надання правничої допомоги, встановлюється у формі погодинної оплати з розрахунку 2700,00 грн за годину роботи.

Відповідно до п. 2.2 вищезгаданого доручення, сторони дійшли згоди, що загальний розмір гонорару фіксується в акті наданої правничої допомоги, що є підставою для його сплати.

В акті про приймання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р., зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням витраченого часу складають суму 54450,00 грн, з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи.

Зокрема, сума 54450,00 грн включає у себе наступні витрати на професійну правничу допомогу, а саме:

- опитування клієнта щодо фактичних обставин справи, на які витрачено 45 хв., вартість наданих послуг 2025,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- вивчення та аналіз документів, на підставі яких Клієнт обґрунтовує свої вимоги, витрачено 420 хв, вартість наданих послуг 18900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- пошук та аналіз актуальних правових позицій Верховного Суду щодо помилок під час складення ТТН, витрачено 40 хв, вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- збір та аналіз доказів для підтвердження обставин, що становлять предмет доказування, витрачено 215 хв, вартість наданих послуг 9675,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- опитування свідків щодо виробничого процесу виготовлення соку яблучного концентрованого, витрачено 30 хв, вартість наданих послуг 1350,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- формування правової позиції у справі, тактики захисту та узгодження її з Клієнтом, витрачено 40 хв, вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- підготовка позовної заяви, витрачено 320 хв, вартість наданих послуг 14400,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- засвідчення вірності копій відповідно до ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- сканування документів для їх переведення у цифрову форму, витрачено 60 хв, вартість наданих послуг 2700,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- формування готового пакету документів для подання позовної заяви витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

08.05.2020 р. адвокатом Жуковим Д.М. на підставі договору від 13.03.2020 р. № 4 видано ордер Серії АІ № 1033663 на надання правничої (правової) допомоги товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський у Чернівецькому окружному адміністративному суді.

Вказаний ордер підписано адвокатом Жуковим Д.М., а також скріплений його печаткою.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному Реєстрі адвокатів України, Жуков Д.М. здійснює адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії РН № 1244 від 17.06.2017 р., виданого на підставі рішення ради адвокатів Рівненської області від 11.04.2017 р.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Додатковим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року заяву про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 27675,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

В іншій частині заяви відмовлено.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відшкодування Позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують витрати Позивача на надання правової допомоги при розгляді справи в апеляційній інстанції та участь адвоката при розгляді справи. З урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих послуг та виконаних робіт, предмету спору та категорії (складності) справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість відшкодування Позивачу витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 27675,00 грн.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене додаткове рішення в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ГУ ДПС у Чернівецькій області витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в Чернівецькому окружному адміністративному суді в сумі 54000,00.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зауважує, що відмовляючи в частині стягнення витрат на правничу допомогу, пов`язаних з: засвідченням копій відповідно до ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, сканування документів для їх переведення у цифрову форму, формування готового пакету документів для подання позовної заяви; опитуванням свідків щодо виробничого процесу виготовлення соку яблучного концентрованого; опитуванням клієнта щодо фактичних обставин справи, вивчення та аналізу документів, судом неправильно застосовано норми матеріального права ст.ст. 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та порушено норми процесуального права.

Зазначає, що засвідчення вірності копій доданих до позову доказів та переведення їх в електронну форму є невід`ємною складовою підготовки позовної заяви та інституту доказування в адміністративному процесі. Аналіз акта перевірки та наданих під час неї первинних документів з метою подальшої підготовки позовної заяви є наданням правничої допомоги, пов`язаної з оскарженням її результатів. Для збору доказів та відомостей адвокату необхідно опитувати працівників товариства, уточнювати деталі для розуміння ситуації.

Крім того скаржник вказує на відсутність у суду права самостійно зменшувати витрати на правничу допомогу.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України(Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України(заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. При цьому, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 року у справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

З матеріалів справи слідує, що з метою надання позивачу професійної правничої допомоги між адвокатом Жуков Д.М. та товариством з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський в особі керівника Лопаня Ю.П. 13.03.2020 укладено договір № 4 та в п. 2.1 доручення № 2-С від 22.04.2020 р. на надання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р. сторони погодили вартість однієї години роботи адвоката під час розгляду та вирішення адміністративної справи з розрахунку 2700,00 грн за годину роботи, що вцілому є зваженою ринковою вартістю правових послуг.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду: договір про надання професійної правничої допомоги від 13.03.2020 р. № 4; доручення № 2-С від 22.04.2020 р.; акт від 08.05.2020 р. приймання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р., відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням витраченого часу складають суму 54450,00 грн з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи; платіжне доручення № 1209 від 08.05.2020 р. на суму 54450,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої допомоги (а.с. 24-26, 27, 28, 29, 30, 31).

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу викладені у письмових поясненнях, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 54 000,00 грн є співмірним із складністю справи, ціною позову та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у детальному опису робіт (наданих послуг) переліком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. Водночас відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт. Суд таких обставин також не встановив.

За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем реальності та підтвердження фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів вважає, що заява позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи та стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі №804/8237/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

З урахуванням наведеного, судова колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги позивача, шляхом зміни додаткового рішення суду першої інстанції в частині визначеної суми витрат на правничу допомогу, визначивши їх в розмірі 54 000 грн.

Суд враховує пояснення представника позивача про певні описки в сумі витрат на правничу допомогу, однак не вважає за можливе стягнути їх у більшому розмірі, аніж зазначено у прохальній частині апеляційної скарги (т.4 а.с.24).

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення суми витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ» задовольнити частково.

Додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКОВИЙ ЗАВОД СОКИРЯНСЬКИЙ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином:

"Заяву про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 54000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області".

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 квітня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.