Справа № 686/25672/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/25672/20

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

14 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла справа № 686/25672/20 за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Державної Податкової служби у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 02.02.2021 позовну заяву повернув позивачеві. Судове рішення мотивоване тим, що подане клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору розглянуто судом та ухвалою суду від 28.12.2020 відмовлено у його задоволенні, через його необґрунтованість. Таким чином, оскільки обставини, які зазначив позивач, відповідно до статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору, та позивачем не надано до суду доказів наявності інших підстав для звільнення його від сплати судового збору, тому суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що до суду першої інстанції було надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, ОСОБА_1 доходів за 2019-2020 роки, або відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначає, що суд не надає привілеї щодо звільнення від сплати судового збору тим чи іншим особам.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 312 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що перевіряючи позов на відповідність його вимогам статей 160, 161 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає положенням вказаних статей, а саме позивачем не зазначено інформації щодо адреси електронної пошти позивача, інформації щодо офіційної електронної адреси відповідача та не надано належних доказів сплати судового збору у розмірі 9248,80 грн.

Натомість, позивач в позовній заяві просив суд звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування зазначила, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік.

Суд розглянувши позовну заяву і додані матеріали, дійшов висновку про необґрунтованість клопотання і відсутність підстав для його задоволення, адже наведені заявником обставини не свідчать про скрутний майновий стан позивача, тому не є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 залишено вказану позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду: інформації щодо адреси електронної пошти позивача; інформації щодо офіційної електронної адреси відповідача; належних доказів сплати судового збору у розмірі 9248,80 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу наведених положень слідує, що законодавцем чітко визначено умови за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

З матеріалів справи встановлено, що 20.01.2021 позивач на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 28.12.2020 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Також, у поданій заяві про усунення недоліків від 20.01.2021 звернув увагу суду, що позивачем подана заява про звільнення від сплати судового збору/відстрочення до ухвалення рішення.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому встановлено, що позивачем до суду першої інстанції було надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, в якій зазначено, що ОСОБА_1 доходів за 2019-2020 роки не отримувала.

Згідно позиції, яка була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 лютого 2018 року у справі № 800/533/17 такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічний підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2019 року у справі № 9901/166/19.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що обставини, які зазначив позивач, відповідно до статей Закону України «Про судовий збір», є умовою для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем надано до суду докази, які є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

При цьому, зазначення офіційної електронної адреси відповідачів вказується у разі, якщо вона відома заявникові.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому наявні підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у випадку неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.