Справа № 640/1200/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Київ № 640/1200/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

секретаря судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ»
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
за участі представників сторін:

-від позивача - Коваль О.І.; - від відповідача - Перепелюк О.В.;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення №, №, № від 20 вересня 2019 року.

Позовні вимоги позивач мотивував хибністю висновків контролюючого органу щодо господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП». Реальність вчинення господарських операцій підтверджується відповідними первинними документами, а саме договорами, актами виконаних робіт, податковими/видатковими накладними тощо. Крім того, на думку позивача, доводи контролюючого органу щодо непричетності керівника контрагента ОСОБА_1 до здійснення фінансово-господарсько діяльності ввіреного йому товариства не можуть спростовувати сам факт вчинення господарських операцій, адже роботи виконані, оплачені, що підтверджується відповідними документами.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказав на неможливість здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом у зв`язку з відсутністю матеріально-технічної бази у останнього, складських приміщень, працівників. До того ж, засновник та керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» ОСОБА_1 у своїх поясненнях, наданих ОУ ГУ ДФС у м. Києві, заперечував свою причетність до створення цього товариства та до його фінансового-господарської діяльності. Крім того, вид задекларованих робіт потребував відповідних дозвільних документів, фахівців, задіяння певного транспорту, що матеріалами справи не підтверджується.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог і, відповідно, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, пояснення свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи Головним управлінням ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ», про що складено Акт від 23 серпня 2019 року №185/26-15-14-07-02-10/37142268 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» (код 37142268) (тел.:093-259-62-83, 093-259-62-83)».

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ»:

-підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2017 рік на суму 1435370 грн, заниження податку на прибуток за 2017 рік на суму 191633 грн;

-пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами, в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 2017 року на суму 500000 грн.

На підставі Акта перевірки від 23 серпня 2019 року №185/26-15-14-07-02-10/37142268 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

-форма «Р» № від 20 вересня 2019 року, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 750 000,00 грн, в тому числі за основним платежем - 500 000,00 грн і штрафними санкціями - 250 000,00 грн;

-форма «П» № від 20 вересня 2019 року, яким товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 435 370,00 грн;

-форма «Р» № від 20 вересня 2019 року, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 287 450,00 грн, в тому числі за основним платежем - 191 633,00 грн і штрафними санкціями - 95 817,00 грн.

Суд погоджується з позицією контролюючого органу з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статі 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов`язань.

Статтею 9 цього Закону встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом звітного податкового періоду.

При цьому, пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Так, податковим органом поставлені під сумнів господарські операції між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП».

Як вбачається із матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» зареєстроване Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією 23 червня 2010 року.

Видами діяльності товариства є: - 46.51 - оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; - 46.66 - оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткуванням; - 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель; - 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; - 71.12 - діяльність у сфері інжинірінгу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Основним видом діяльності товариства є: 61.20 - діяльність у сфері безпроводного електрозв`язку.

Станом на 01 січня 2017 року загальна чисельність працюючих у товаристві «ОЗОНЕ» складала 108 осіб, станом на 31 грудня 2017 року - 101 особа.

01 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» (Замовник) в особі директора ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» (Виконавець) в особі директора Петрика Олександра Григоровича, було укладено договір №0112/3, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з планово-періодичного обслуговування (ППО) базових станцій.

На виконання домовленостей складені 27 грудня 2017 року акти надання послуг з номенклатурою «Планово-періодичне обслуговування базових станцій» на загальну суму 3 000 000 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» були видані та зареєстровані податкові накладні за грудень 2017 року №№129, 131, 132, 128, 123, 125, 127, 133, 126, 124, 130, 141 на загальну суму 3 000 000 грн, утім з номенклатурою послуг «Будівельно-монтажні роботи».

В той же час, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» є: - 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Кількість працюючих - 1 особа. Відповідно, цією особою є керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» - ОСОБА_1 .

Однак, допитаний як старшим оперуповноваженим ОУ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшим лейтенантом податкової міліції Ігнатенко В.С. в рамках кримінального провадження №0000062 від 03 березня 2018 року за частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, так і судом по даній адміністративній справі в якості свідка, ОСОБА_1 повідомив про свою необізнаність та непричетність ані до створення Товариства з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП», ані до фінансового-господарської його діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні вказував на суперечливість показів свідка ОСОБА_1 щодо втрати ним паспорта громадянина України, вважаючи їх неправдивими.

Утім доводи представника позивача не спростовують показів ОСОБА_1 щодо його непричетності до діяльності ввіреного йому товариства.

В судовому засіданні також був допитаний свідок ОСОБА_3 , який показав, що на сайті знайшов вакансію, зателефонував і домовився про зустріч з директором ТОВ «АККАНТА ГРУП». Зустріч відбулась на Майдані незалежності в м. Києві. Особа, яка прибула на зустріч представилась як ОСОБА_1 і запропонувала свідку роботу менеджером послуг. Шла мова про офіційне працевлаштування. Зокрема необхідним було відрядження у м. Маріуполь. ОСОБА_3 мав підшукати субпідрядників на виконання робіт. Прибув у м. Маріуполь, домовився про зустріч із представником ТОВ «ОЗОНЕ», який вказав на об`єм та вид робіт, що необхідні ТОВ «ОЗОНЕ» як замовнику. ОСОБА_3 самостійно відшукував субпідрядників, транспорт.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_3 .

Так, свідок пояснив, що офіційно працевлаштований у ТОВ «АККАНТА ГРУП», надавши у судовому засіданні для огляду наказ (розпорядження) №3-к про своє прийняття на роботу до вказаного товариства інженером-будівельником з 20 листопада 2017 року. Однак, при цьому свідок вказав, що трудову книжку для внесення відповідного запису у ній не надавав керівнику товариства «АККАНТА ГРУП». Про місцезнаходження ТОВ «АККАНТА ГРУП» обізнаний приблизно («Десь біля Майдану…»). Зустрічався з особою, що представилась як ОСОБА_1 , на вулиці, в кафе. Щодо оплати праці зазначив, що з особою, яка назвалась як ОСОБА_1 , обумовлено про отримання мінімальної заробітної плати, проте лише один раз на картковий рахунок була перерахована сума коштів. Чи в якості заробітної плати, чи як на відрядження у м. Маріуполь, чи за щось інше - свідок чітко не пояснив і доказів не надав. Також свідок не міг назвати жодне з підприємств чи фізичних осіб, які ним були «відшукані» та залучені для виконання робіт на замовлення ТОВ «ОЗОНЕ».

Слід зауважити, що учасниками справи не надано доказів щодо залучення Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» для виконання робіт в якості субпідрядників фізичних чи юридичних осіб.

В якості свідків у судовому засіданні також були допитані громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - юристи ТОВ «ОЗОНЕ».

Свідок ОСОБА_4 показав, що в мережі інтернет ТОВ «ОЗОНЕ» розмістило оголошення щодо пошуку підприємства для виконання певного виду робіт, у відповідь на яке зателефонував менеджер ОСОБА_3 . Зустрілись із ним, обговорили об`єм робіт. Підписували угоду та акти виконаних робіт керівники товариств (поштою направляли). Акти виконаних робіт особисто складав ОСОБА_4 , а підписували керівники. Всі роботи були виконані. При цьому свідок зауважив, що ті роботи, які потребували наявності ліцензійних (дозвільних) документів виконувались ТОВ «ОЗОНЕ» самостійно.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що він здійснював контроль за виконанням робіт, які обумовлені угодою між ТОВ «ОЗОНЕ» та ТОВ «АККАНТА ГРУП», і доповідав керівництву про якість їх виконання. Працівників та техніку для виконання робіт мав забезпечити ОСОБА_3 і де він їх знаходив, свідку не відомо.

Згідно висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 26 квітня 2016 року №К/800/49498/14 у справі №810/5891/13, господарські операції для визначення податкового кредиту та валових витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, однією з яких є наявність ділової мети.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

За наслідками оцінки наданих доказів, показань свідків, суд не вбачає розумної економічної причини (ділової мети) у господарській операції між позивачем та контрагентом ТОВ «АККАНТА ГРУП».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» відповідно до виду економічної діяльності, маючи у своєму штаті достатню кількість працівників, зокрема відповідних фахівців (головного інженера проекту проводного мовлення, головного інженера проекту (мобільного зв`язку), інженерів з організації експлуатації та ремонту, інженера з організації виробничих процесів електрозв`язку, інженера електрозв`язку, монтажників мереж зв`язку (будівельні роботи), інженерів - енергетиків, провідних інженерів-проектуальників тощо) та цілий відділ обслуговування базових станцій (з такими фахівцями як інженер електрозв`язку, інженер з вентиляції та кондиціонування, монтажники мереж зв`язку), - укладає угоду з Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП», яке взагалі має інший вид діяльності, ані ж той, що необхідний позивачу; має в штаті лише одну особу (керівника) та за відсутності будь-яких технічних засобів, механізмів, приміщень.

Згідно податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «АККАНТА ГРУП» виконувались будівельно-монтажні роботи на загальну суму 3 000 000 грн. В той же час, як вірно наголосив представник податкового органу, будівельно-монтажні роботи мають виконуватись за наявності відповідних дозвільних документів та у встановленому порядку (зокрема проведення інструктажу з працівниками, допуск на територію де проводяться будівельно-монтажні роботи). Однак матеріали справи не містять доказів про наявність у ТОВ «АККАНТА ГРУП» таких документів.

Свідок ОСОБА_4 (юрист ТОВ «ОЗОНЕ») з огляду на наведені вище зауваження представника податкового органу, зазначив, що ті роботи, які потребували наявності ліцензійних (дозвільних) документів виконувались ТОВ «ОЗОНЕ» самостійно.

За наведених обставин є сумнівним та сприймається судом критично необхідність в залученні підприємства до об`єму будівельно-монтажних робіт та здійснення сплати коштів у значному розмірі за такі роботи, за умови, що це підприємство не має відповідних дозвільних документів і власних трудових та технічних ресурсів, в той час як у ТОВ «ОЗОНЕ» в наявності такі ресурси та умови.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 05 травня 2020 року у справі №826/14426/16, від 15 травня 2020 року у справі №826/10347/16 вказав, що у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання преференцій, зокрема, валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Всі документи щодо вчиненої господарської операції від імені ТОВ «АККАНТА ГРУП» підписані особою, яка вказана як ОСОБА_1 . В той же час громадянин ОСОБА_1 заперечував будь-яке відношення до заснування та діяльності цього товариства.

Відтак, з огляду на процитовані вище норми чинного податкового законодавства, такі документи не набувають статусу первинних для бухгалтерського обліку та звітності.

ТОВ «АККАНТА ГРУП» відсутнє за своїм місцезнаходженням, відсутні у підприємства трудові та технічні ресурси, створене особою, яка не мала наміру офіційно декларувати свою причетність до діяльності цього товариства, - отже таке підприємство має всі ознаки фіктивного.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд України у своїх рішеннях, зокрема у справі К/826/15034/14 від 01 грудня 2015 року, №21-2430а16 від 22 листопада 2016 року, Верховний Суд у справі К/9901/1478/18 від 16 січня 2018 року - статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Окрім наведеного вище, судом сприймається критично та обставина, що контроль за задекларованими товариством «АККАНТА ГРУП» будівельно-монтажними роботами з боку ТОВ «ОЗОНЕ» здійснювали юристи, а не фахівці у відповідній галузі, до того ж наявні в штаті ТОВ «ОЗОНЕ».

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обгрунтованість заперечує.

Відповідач посилався на відсутність об`єктивної можливості здійснення контрагентом позивача тих робіт, які вказані в актах виконаних робіт та податкових накладних, а також на непричетності до фінансово-господарської діяльності товариства «АККАНТА ГРУП» громадянина ОСОБА_1 .

В той же час позивач не довів перед судом належними та допустимими доказами реальне здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом.

В свою чергу представник позивача, не погоджуючись із поясненнями допитаного у судовому засіданні громадянина ОСОБА_1 щодо непричетності останнього до діяльності товариства та щодо втрати ним паспорта, при цьому вказуючи, що він ( ОСОБА_1 ) взагалі не розуміє, що відбувається, - водночас наполягає на реальності вчиненій господарській операції між ТОВ «ОЗОНЕ» та ТОВ «АККАНТА ГРУП», відповідно активних діях з боку керівника ТОВ «АККАНТА ГРУП» в процесі вчинення як господарської операції, так і підписання документів на її виконання.

З огляду на все вище викладене суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, а відтак відсутність підстав для їх задоволення.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОНЕ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 вересня 2019 року №, № та № - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 296- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2021 року.