Справа № 700/36/21
Суддя: Яценко Г. М.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/36/21
Провадження 2-а/700/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Лисянка у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №700/36/21 (провадження №2-а/700/2/21) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Іващенка Ігоря Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Іващенка Ігоря Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2021 року старшим інспектором СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Іващенком І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №058983, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зокрема у постанові зазначено, що позивач 16.01.2021 року о 23:00 год, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21010» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Миру, смт.Лисянка, Звенигородського району, Черкаської області не надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушив п.2.1а,2.1б,2.1г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

З постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а відповідач - старший інспектор СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_2 безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що 16.01.2021 року о 23:00 год за адресою: вул.Миру, смт.Лисянка, Черкаської області був зупинений старшим інспектором СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Іващенком Ігорем Валерійовичем. На вимогу інспектора, позивач надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування. Після чого йому повідомили про порушення ПДР України, зокрема те що він не надав документи в руки інспектору, а лише показав поліс обов`язкового страхування, оскільки не встиг зняти поліс з лобового скла автомобіля.

Разом з тим, відповідач прийняв оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, яка розглядає справу, особі яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі.

Крім того, постанова від 16.01.2021 року серії БАА №058983 не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2021 року серії БАА №058983 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

У судове засідання позивач не з"явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглянути без його участі.

Відповідач - старший інспектор СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції Іващенко Ігор Валерійович у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною другою ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 16.01.2021 року серії БАА №058983 вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2021 року о 23:00 год, керуючи автомобілем «ВАЗ-21010» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Миру, смт.Лисянка, Звенигородського району, Черкаської області, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушив п.2.1а,2.1б,2.1г ПДР України. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Пунктом 11 ч.1 першої ст.23 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30.06.1993 року №3353 «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп."а", "б", "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, право поліцейських перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності узгоджується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, підставою для застосування до позивача адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є факт ненадання водієм на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивач у позові зазначив, що «не встиг зняти поліс з лобового скла, так як почав пояснювати інспектору, що останній повинен надаватися лише при дорожньо - транспотній пригоді».

Таким чином, позивач сам підтвердив той факт, що на вимогу відповідача не надав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Слід зазначити, що наявність чи відсутність у діях водія правопорушення, яке було підставою для його зупинення працівником поліції не звільняє його від обов`язку пред`явити для перевірки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17 та від 10.09.2019 року у справі №537/2324/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП.

Позивач же не навів жодних доказів на підтвердження фактів викладених у позовній заяві.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 16.01.2021 року серії БАА №058983, старшим інспектором СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Іващенком І.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.245 КАС України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КАС України визначений порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі №724/716/16-а, від 17.06.2020 року у справі № 127/6881/17, ВС КАС від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17.

Разом з тим, даний адміністративний позов пред`явлено до старшого інспектора СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 , тобто до неналежного відповідача, який не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно ч.3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача..

Однак, під час розгляду даної справи, позивачем відповідного клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача або про заміну відповідача до суду подано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до старшого інспектора СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Іващенка І.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 252, 284, 293 ч.1 п.3 КУпАП, ст.ст.6, 9, 72-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Іващенка Ігоря Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.М.Яценко