Справа № 808/1435/16
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 квітня 2021 року (12:50)Справа № 808/1435/16 ВО/280/20/20 м.Запоріжжя
29.04.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України (далі відповідач 1 або ДСА України), Апеляційного суду Запорізької області (далі відповідач 2), третя особа Державна казначейська служба України (далі третя особа або ДКС України) про: зобов`язання Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Запорізької області кошти для проведення виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат згідно довідки Апеляційного суду Запорізької області № 07-50/93 від 27.11.2015; зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат згідно довідки Апеляційного суду Запорізької області № 07-50/93 від 27.11.2015; встановлення, відповідно до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України судового контролю за виконанням відповідачами судового рішення та зобов`язання їх подати звіт про виконання судового рішення в строк тридцять календарних днів з дня одержання її копії.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 залишено без змін.
Ухвалою судді від 03.06.2020 відкрито провадження за виключними обставинами, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін колегією суддів у складі трьох суддів на 30.06.2020. Відповідно до зазначеної ухвали до участі у справі залучено співвідповідача - Запорізький апеляційний суд.
22.06.2020 до суду від ДСА України надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення заяви та зазначає, що рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення. Зазначає, що дія пп. 1 п. 28 розділу ІІ Закону №1166 втратила чинність лише 15.04.2020. А тому рішення Конституційного Суду, на яке посилається позивач не може бути підставою для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 №808/1435/16.
26.06.2020 від Запорізького апеляційного суду до суду надійшов відзив на заяву, в якому він просить залишити заяву без задоволення, а постанову суду без змін. У відзиві зазначено про відсутність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, оскільки на час момент звільнення позивача законодавством не було передбачено виплату вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку, оскільки норма ст. 136 Закону №2453, була виключена на підставі Закону №1166. Закони, інші акти або їх окремі положення втрачають силу з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність. Отже, дія пп. 1 п. 28 Розділу ІІ Закону №1166 втратила чинність 15.04.2020. Також у відзиві зазначено, що обов`язковою умовою для перегляду рішення за виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи окремого положення, застосованого (чи не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Проте, оскільки позивачу постановою від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 було відмовлено у задоволенні позову, то відповідно, таке рішення не підлягало виконанню.
26.06.2020 від Апеляційного суду Запорізької області до суду надійшов відзив на заяву, в якому він просить залишити заяву без задоволення, а постанову суду без змін. У відзиві зазначено про відсутність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, оскільки на час звільнення позивача у відставку з посади судді були відсутні правові підстави для виплати одноразової вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат. Вказує, що прийняття рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки спірні правовідносини виникли до його прийняття. У зв`язку з наведеним, вважає, що рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не є підставою для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 №808/1435/16. Наголошує на тому, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на час звільнення позивача у відставку.
Ухвалою суду від 30.06.2020 провадження за виключними обставинами у справі №808/1435/16 було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Верховного Суду у справі №808/1628/18.
10.03.2021 від Апеляційного суду Запорізької області до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
25.03.2020 від Апеляційного суду Запорізької області до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.
Ухвалою суду від 13.04.2021 провадження у справі поновлено.
Судове засідання призначене на 13.04.2021.
Учасники справи до суду не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача, представника ДСА України та третьої особи клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 368 КАС України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Частиною 4 статті 299 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи наведене розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали заяви про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 №808/1435/16 за виключними обставинами, відзив на заяву, матеріали справи, суд зазначає таке.
З матеріалів справи встановлено, що 29.04.2016 ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Запорізької області, третя особа Державна казначейська служба України про: зобов`язання Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Запорізької області кошти для проведення виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат згідно довідки Апеляційного суду Запорізької області №07-50/93 від 27.11.2015; зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат згідно довідки Апеляційного суду Запорізької області № 07-50/93 від 27.11.2015; встановлення, відповідно до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України судового контролю за виконанням відповідачами судового рішення та зобов`язання їх подати звіт про виконання судового рішення в строк тридцять календарних днів з дня одержання її копії.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що відповідачем 1 протиправно відмовлено позивачу у виплаті вихідної допомоги у зв`язку з відставкою, оскільки необхідний для відставки стаж роботи 20 років позивач має з 01 жовтня 2005 року, а тому за приписами статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» він має право на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Відмовляючи позивачу у виплаті вихідної допомоги, відповідач 1 посилається на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014, яким стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» була виключена. Однак, на думку позивача, вилучення статті 136 вказаного Закону не може скасувати вже набутого ним права на одержання вихідної допомоги, у зв`язку з чим вважає, що такі дії відповідача 1 суперечать позиції Конституційного суду України, висловленої у своїх рішеннях щодо розуміння сутності соціальних гарантій суддів, зміст та обсяг яких не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо матеріального та соціального забезпечення судді виникають не в момент призначення довічного утримання та вихідної допомоги, а в момент виникнення права на їх призначення, зокрема для позивача з 2005 року.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 залишено без змін.
Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 №808/1435/16 вмотивована тим, що на дату прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача з посади судді був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 №2453-VI, в якому відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII виключено статтю 136, що передбачала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання такої допомоги.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 у зв`язку з виключними обставинами, суд виходить з такого.

Положеннями частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС необхідне одночасне існування двох обставин:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи;

2) судове рішення, яке просить переглянути заявник, повинно було підлягати виконанню, тобто таке рішення ще не виконано.

Таким чином, положення пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 зазначив, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16, про перегляд якої за виключними обставинами з відповідною заявою звернулась позивач у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до правової Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові 19.02.2021 у справі №808/1628/18, вказане судове рішення не може вважатись невиконаним в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки таке судове рішення набрало законної сили та не передбачає примусового його виконання.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, яким із Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI виключено статтю 136, частиною першою якої передбачалось право судді, який вийшов у відставку, на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року №2136-VIII.

Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, наявність Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору.

Вищенаведене також відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові 19.02.2021 у справі №808/1628/18, яка враховується судом в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Підсумовуючи вищевказане, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 у зв`язку з виключними обставинами та залишає судове рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241, 243, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) до Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), Апеляційного суду Запорізької області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 162, ), Запорізького апеляційного суду (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 162, ), третя особа: Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про зобов`язання вчинити певні дії

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №808/1435/16 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 13.04.2021.

Головуючий суддя Ю.В.Калашник

Судді Р.В.Сацький

Д.В.Татаринов