Справа № 600/1405/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1405/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюка А.Г. від 22 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження, що винесена у виконавчому провадженні №64276068.

В обґрунтування оскаржуваної постанови зазначено, що такою закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №600/790/20-а від 12 січня 2021 року, виданого на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а, яке набрало законної сили. Зазначеним рішенням, у свою чергу, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 20 травня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням встановлених обставин у справі. За результатами повторного розгляду заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову в переведенні ОСОБА_2 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01 травня 2016 року. Вказане, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, свідчить про виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а. Проте позивач з указаним не погоджується, оскільки, на її думку, повторне прийняття рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих самих підстав, які були визнані судом протиправними, свідчить про невиконання рішення суду. Таким чином, державним виконавцем у виконавчому провадженні прийнято постанову про закінчення такого без фактичного виконання в повному обсязі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а згідно з виконавчим документом №600/790/20-а від 12 січня 2021 року, а тому така є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; задоволено клопотання позивача та залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області; запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору подати до суду пояснення щодо позову та відзиву; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №64276068 для долучення до матеріалів справи.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечував проти позову, оскільки оскаржувану постанову винесено у зв`язку із повним виконанням рішення суду у справі №600/790/20-а на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначав, що як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 05 березня 2021 року №2400-0802/7685, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням встановлених обставин у справі, що фактично виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Інші зобов`язання в рішенні суду відсутні. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа подала до суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти заявлених позовних вимог, оскільки на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 вiд 20 травня 2020 року та прийнято рішення про відмову у переведення на пенсію державного службовця, оскільки у неї відсутній необхідний стаж 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців станом на 01 травня 2016 року. Тобто обставини щодо визначення права не змінилися. Крім цього, третя особа звертала увагу на те, що у рішенні суду відсутні зобов`язання органу Пенсійного фонду України зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 в контролюючих органах до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Разом з цим, у рішенні суду зазначено, що прийняття рішення про призначення/перерахунок, переведення з виду на вид належить до дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що усіма учасниками справи подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення указаної норми та названі вище заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з відомостями з системи «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року №600/790/20-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у переведені ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2020 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням встановлених обставин у справі. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Пенсійного фонду України у Чернівецькій області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12 січня 2021 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №600/790/20-а про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням встановлених обставин у справі.

26 січня 2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюком А.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №600/790/20-а від 12 січня 2021 року (ВП №64276068).

Листом від 09 лютого 2021 року №2400/0802-5/4301 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про виконання виконавчого листа по виконавчому провадженню №64276068. В ньому зазначено що боржником прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» оскільки обставини щодо визначення права не змінилися.

22 лютого 2021 року державним виконавцем направлено боржнику вимогу надати детальне обґрунтування у відмові в переведенні на пенсію за віком ОСОБА_3

05 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) лист №2400/0802-5/7685 «Про виконання виконавчого листа по виконавчому провадженню №64276068».

У ньому вказано, зокрема, що стаж роботи ОСОБА_1 на роботах, віднесених до категорій посад державної служби станом на 01 травня 2016 року складає 19 років. Періоди роботи ОСОБА_1 з 27 листопада 1996 року по 31 березня 1998 року та з 04 січня 2001 року по 24 січня 2005 року, з 25 грудня 2013 року по 21 квітня 2020 року в органах державної податкової служби на посадах старшого державного податкового інспектора, головним державним податковим інспектором з присвоєнням спеціального звання, а не рангу державного службовця не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Разом з цим, орган Пенсійного фонду України зазначено, що в рішенні суду відсутні зобов`язання зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 в контролюючих органах, до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Водночас у рішенні суду зазначено, що прийняття рішення про призначення/перерахунок, переведення з виду на вид належить до дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України. Відтак, органом Пенсійного фонду України на виконання рішення суду повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року та прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію державного службовця, оскільки у заявниці відсутній необхідний стаж 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців станом на 01 травня 2016 року. Обставини щодо визначення права не змінилися. У зв`язку з наведеним, оскільки виконавчий документ фактично виконано, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило закінчити виконавче провадження №64276068 від 26 січня 2021 року згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконання рішення суду згідно з виконавчим документом.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюка А.Г. від 22 березня 2021 року ВП №64276068 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №600/790/20-а від 12 січня 2021 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування вказаної постанови державним виконавцем зазначено, що згідно відповіді з ГУ ПФУ в Чернівецькій області на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №64276068 щодо виконання виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/790/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області «про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії» повідомило, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області на виконання рішення суду по справі №600/790/20-а прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», так як обставини щодо визначення права не змінилися.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернулась до адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини другої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з обставин цієї справи, у виконавчому листі №600/790/20-а, виданого на підставі рішення суду, встановлено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням встановлених обставин у справі.

Зазначене відповідає резолютивній частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а, яке набрало законної сили.

Встановивши, що боржником у виконавчому провадженні №64276068 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було на виконання виконавчого листа №600/790/20-а повторно розглянуто заяву стягувача ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (ці обставини визнаються учасниками справи), державним виконавцем законно прийнято постанову про закриття виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ.

На переконання суду, виконавче провадження правомірно було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом №600/790/20-а. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові підстави для його скасування відсутні.

Щодо доводів позову, то такі є безпідставними.

Так, на думку позивача, повторне прийняття рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих самих підстав, які були визнані судом протиправними, свідчить про невиконання рішення суду, а тому державним виконавцем у виконавчому провадженні прийнято постанову про закінчення такого без фактичного виконання в повному обсязі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №600/790/20-а згідно з виконавчим документом №600/790/20-а від 12 січня 2021 року.

Між тим, суд зазначає, що виконавчим документом №600/790/20-а було фактично встановлено зобов`язання відповідача у справі №600/790/20-а повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням встановлених обставин у названій справі, тобто з урахуванням певних подій, фактів, а не з урахуванням правової оцінки цим обставинам, наданої судом у судовому рішенні.

У рішенні суду та, відповідно, виданому для його виконання виконавчому листі відсутні прямі зобов`язання відповідача/боржника зарахувати конкретні періоди роботи позивача/стягувача до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, або ж зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Суд не зобов`язував відповідача прийняти конкретне рішення по відношенню до позивача.

Водночас Законом №1404-VІІІ не визначено обов`язку державного виконавця надавати оцінку змісту мотивувальної частини судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, та, як у даному випадку, правову оцінку змісту результату повторного розгляду відповідачем/боржником заяви позивача/стягувача про призначення/перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, суд критично оцінює доводи позову про невиконання рішення суду у справі №600/790/20-а та про безпідставне закриття виконавчого провадження №64276068.

Варто також зауважити, що у разі незгоди ОСОБА_1 із результатом повторного розгляду органом пенсійного фонду її заяви про призначення/перерахунок пенсії, що було здійснено на виконання судового рішення у справі №600/790/20-а, вона не позбавлена права оскаржити таку в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, а тому вони задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваної постанови. Натомість доводи відповідача та третьої особи свідчать про законність оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Чернівецького окружного адміністративного суду або безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (58000, м. Чернівці, вул. Целана, 11), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, місто Чернівці, Площа Центральна, буд. 3).

Суддя О.П. Лелюк