Справа № 826/19726/16
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві (правонаступником якої є Головне управління ДПС у м.Києві) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві (правонаступником якої є Головне управління ДПС у м.Києві) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 401486,26 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у позивача наявний податковий борг на підстав податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016 та складається з основного платежу - 239116,40 грн, штрафних санкцій - 59779,10 грн та пені - 102590,75 грн, який підлягає стягненню.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що сума податкового боргу не підтверджена належними та допустимими доказами, а саме податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 оскаржено в судовому порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/1450/17.

06.04.2021 в судовому засіданні протокольними ухвалами суду поновлено провадження а даній справі, оскільки відпали обставини, що слугували підставою для зупинення провадження, а також допущено заміну позивача - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві його правонаступником - ГУ ДПС у м.Києві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.08.2016 року позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 298895,50 грн, в тому числі за основним платежем - 239116,40 грн, за штрафними санкціями - 59779,10 грн (а.с.12).

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача, однак конверт повернувся не врученим (а.с.15).

У зв`язку з несплатою у встановлений законодавством строк суми податкового зобов`язання, визначеного у вказаному податковому повідомленні-рішенні, позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 10.10.2016 №6930-17, яка містила суму податкового боргу - 401486,26 грн, що складався з основного платежу - 239116,40 грн, штрафних санкцій - 59779,10 грн, пені - 102590,76 грн (а.с.27), однак вказана податкова вимога повернулась не врученою (а.с.27-28).

У зв`язку з наявністю у відповідача податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що відповідне грошове зобов`язання є неузгодженим, а відтак не підлягає стягненню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За приписами норм пункту 42.2 статті 42 і пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вже було зазначено вище, податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016

було направлено на адресу відповідача, однак конверт повернувся не врученим із відміткою ВПЗ «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.15).

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Також, у відповідності до пункту 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що право на формування податкової вимоги виникає у контролюючого органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання.

При цьому, нормами пунктів 95.1 і 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 10.10.2016 №9630-17, однак конверт повернувся не врученим із відміткою ВПЗ «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.28).

Водночас, колегією суддів встановлено, що сума заборгованості відповідача перед бюджетом в розмірі 401486,26 грн., яка заявлена до стягнення в рамках даного позову, виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено відповідачем у судовому порядку та рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.04.2019 у справі №826/1450/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у м.Києві визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016.

За наслідками апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.04.2019 у справі №826/1450/17, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 апеляційну скаргу ДПІ у Деснянському району НУ ДФС у м.Києві повернуто особі, яка її подала.

Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.04.2019 у справі №826/1450/17 набрало законної сили 27.06.2019, в силу ст.255 КАС України.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 401486,26 грн, з огляду на скасування в судовому порядку податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016, яке було підставою для обліку відповідної заборгованості.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві (правонаступником якої є Головне управління ДПС у м.Києві) - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма