Справа № 200/1867/21-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. Справа№200/1867/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» (84100, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Л.Толстого, 5) про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 600398,66 грн.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду у розмірі 600398,66 грн., який виник з причини несплати податку на додану вартість та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 24.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

05.04.2021 на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення по справі, згідно яких в описовій частині позову було помилково зазначено, що станом на 01.02.2021 за ТОВ «Укрпроектстрой» рахується податковий борг у розмірі 600647,42 грн., що раніше не був заявлений до суду, який виник з причини несплати самостійно задекларованих зобов`язань, донарахованих штрафних санкцій та додано до позову розрахунок ціни позову на суму 600647,42 грн. У зв`язку з чим надає виправлений розрахунок ціни позову та просить вважати вірною в проханій частині позову суму 600398,66 грн.

За правилами ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу. Поштове відправлення, надіслане на адресу відповідача було повернуто за зворотною адресою із відповідною відміткою установи поштового зв`язку. Суд зазначає, що відповідно до положень ч.11 ст.126 КАС України вважається, що відповідач повідомлений судом належним чином.

Суд зазначає, що ухвалою від 24.02.2021 суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими ст.162 КАС України, або заяви про визнання позову. Проте, відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, отже, відповідно до ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши позовну заяву, а також оцінивши належні та допустимі письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» , згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є юридичною особою, обліковується за ідентифікаційним кодом 35936042. Місцезнаходженням відповідача є: 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Толстого, буд. 5 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Слов`янсько-Лиманське управління, Слов`янська ДПІ (м.Слов`янськ).

Відповідно до відомостей облікової картки з податку на додану вартість (код класифікації доходів бюджету 14010100 за відповідачем обліковується борг в загальній сумі 600398,66 грн., який складається з самостійно нарахованого податку на додану вартість:

- згідно податкових декларацій з податку на додану вартість: від 20.07.2020 на суму 372010 грн., від 18.09.2020 на суму 38843,00 грн.; згідно уточнюючої податкової декларації від 11.09.2020 на суму 120691 грн.;

- податкових повідомлень-рішень (форма 'Ш'):

№ від 10.08.2020 на суму 35729,03 грн., на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 03.07.2020 №1189/05-99-55-04/35936042;

№ від 17.06.2020 на суму 823,40 грн., на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 13.05.2020 №-04/35936042;

№ від 08.10.2020 на суму 32302,23 грн., на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 28.08.2020 №1333/05-99-47-20/35936042.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно з п.36.1, п.36.2 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідачем не сплачені узгоджені податкові зобов`язання з ПДВ в необхідних розмірах та у встановлений законом термін, тому сума податкового боргу з ПДВ складає 600398,66 грн., які на момент судового розгляду справи не сплачені відповідачем в добровільному порядку.

Окрім того, як вбачається з інтегрованої картки платника податків за період з 31.12.2019 по 30.11.2020 за відповідачем безперервно обліковується податковий борг.

Оскільки, відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків, відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пп.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп.«е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацом 2 пп.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до пп.56.17.1 п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Строк подання скарги про перегляд рішення про визначення грошового зобов`язання визначено у п.56.3 ст.56 ПК України. Так, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим абз.2 п.57.3 ст.57 ПК України передбачає, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Системний аналіз зазначених норм закону, у тому числі норма про те, що днем узгодження грошового зобов`язання платника податків є день закінчення процедури адміністративного оскарження, свідчить, що у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, то визначені в них грошові зобов`язання вважаються узгодженими на наступний день за останнім днем строку для подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, передбаченого у п.56.3 ст.56 ПК України.

Підсумовуючи вимоги вищенаведених норм, випливає висновок, що процедура узгодження грошових зобов`язань з податків зумовлює відсутність необхідності перевірки правильності визначення відповідних сум після того, як відповідні зобов`язання стали узгодженими. У справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відтак, якщо платником податку самостійно визначено у податкових деклараціях податкові зобов`язання та/або рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг не було скасовано і є чинним, грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №808/7131/15 та від 19 березня 2019 року у справі №808/8020/14.

Разом з цим, суд зазначає, що строки сплати податкового зобов`язання встановлені ст.57 ПК України, відповідно до п.57.2 якої передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

Отже у разі несплати платником податків протягом строків, встановлених ст.57 ПК України, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях грошових зобов`язань такі зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019р. у справі №807/495/17, від 11.09.2018 у справі №810/4417/16, від 31.08.2018 у справі №826/14195/16, від 31.08.2018 у справі №821/381/17, від 22.08.2018 у справі №820/1878/16.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається), також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Абзацом 3 п.58.3 ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст.59 ПКУкраїни, позивачем була сформована та направлена на адресу відповідача податкова вимога форми «Ю» від 13.09.2017 №15772-17, згідно з якою, станом на 12.09.2017 за відповідачем рахується податковий борг у сумі 44641,24 грн. Податкова вимога була направлена відповідачу та повернута до податкового органу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявною в матеріалах справи.

Згідно з п.42.1 та п.42.2 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, в силу п.42.2 ст.42 ПК України, податкова вимога, надіслана платнику податків - відповідачу за адресою його місця проживання, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернута контролюючому органу - позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», вважається належним чином врученою.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не вжиті заходи з самостійного погашення податкового боргу.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення. На дату розгляду справи, вказана заборгованість відповідачем у повному обсязі не сплачена, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

А тому, вказаний податковий борг підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень за відсутності понесення ним витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» (місцезнаходження: 84100, Донецька обл., місто Слов`янськ, вул. Л.Толстого, буд.5, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпроектстрой» () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 600398,66 грн.

Повне судове рішення складено 15.04.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька