Справа № 420/5329/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5329/21
У Х В А Л А
15 квітня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Н.В., розглянувши заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить:
-визнати протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7012-54-У від 24.02.2020 р. про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафу, пені у розмірі 29 239,44 грн.
Разом із позовом подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована наступним.
16.03.2021р. позивач через онлайн - сервіс «ДІЯ» дізналася, що відносно неї внесені відомості до Єдиного реєстру боржників 09.03.2021р. та відкрито виконавче провадження.
Враховуючи відсутність будь-яких документів у позивача щодо відкритого виконавчого провадження, а також будь-яких інших документів щодо наявності будь - якого боргу, адвокат ОСОБА_2 , 24.03.2021р. звернувся до відповідача, а 23.03.2021р. звернувся до Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із відповідними адвокатськими запитами щодо отримання копії відповідних документів та інформації.
Станом на 02.04.2021р. відповідь на адвокатський запит надійшла від Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на електронну адресу адвоката Станкова С.С.
Відповідач, відповіді на адвокатський запит так й не надав.
Аналізуючи інформацію та документи отримані від Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.04.2021р.
Позивач підприємницькою діяльністю з 1999р. не займалась. Більш того, з того часу вона жодного разу не отримувала від відповідача жодних повідомлень, направлень або інших претензій щодо наявності заборгованості. В Єдиному державному реєстрі інформація про неї також була відсутня. В зв`язку з цим вона вважала, що її підприємницька діяльність припинена.
Позивач вважає, що Вимога № Ф-7012-54-У від 24.02.2020 р. є протиправною та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернулася до суду із відповідною позовною заявою.
Приписами частин 1 та 2 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини 4 статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Отже, Закон встановлює лише строк звернення зі скаргою на вимогу в порядку адміністративного оскарження до органу доходів і зборів вищого рівня.
У порядку судового оскарження подається позов до суду.
Строк сплати зобов`язання не можна ототожнювати зі строком звернення до суду в порядку його узгодження, якщо про це прямо не зазначено в законі.
Приклад цьому приписи ПК України.
Зокрема, строк сплати податкового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення, суттєво відрізняється від строку оскарження останнього в судовому порядку.
Водночас приписами частини 4 статті 8 Закону встановлено, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тому, строк звернення до суду стосовно оскарження вимоги встановлено КАС України.
Прошу суд поновити строк для звернення до адміністративного суду щодо визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7012-54- У від 24.02.2020 р. вважаючи, що він пропущений з наступних поважних причин.
Відповідно до абзацу 6 та 7 пункту 4 Розділу VI Наказу Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р. «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції на час прийняття вимоги) (далі по тексту - Наказ №449) після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до копії конверту та повідомлення про вручення поштового відправлення відправником є ГУ ДПС в Одеській області (Южненська ДПІ) м. Южне, вул. Новобілярська, 4/3, а адресатом є ОСОБА_3 АДРЕСА_1 . Інформації про дату відправлення, вручення або не вручення адресату повідомлення не містить.
Крім того, Відповідач у своїй Заяві про відкриття виконавчого провадження відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» додатково надає державному виконавцю інформацію про боржника, а саме вказує, що адреса позивача відповідно до даних ДРФО: АДРЕСА_2 .
Звертаємо увагу суду що 07 квітня 1997 року позивач була зареєстрована як фізична особа підприємець ОСОБА_5 з місцезнаходженням АДРЕСА_1 , але адресою проживання Позивача, на момент реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності була АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідною відміткою від 17.04.1994р. у паспорті громадянина України.
Вищезазначене підтверджує те, що відповідачу окрім адреси реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання була ще відома й адреса її проживання її с. Сичавка.
Відповідно, керуючись пунктом 4 Розділу VI Наказу №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою) фізичній особі, якщо вона надіслана па її адресу місця проживання або останнього відомого місця перебування.
Враховуючи те, що Відповідачу була відома адреса місця перебування Позивача в с. Сичавка, але не була надіслана відповідна вимога про сплату боргу, підстав вважати, що Вимога №Ф-7012-54-У від 24.02.2020р. належним чином вручена позивачу не має.
Більш того, Відповідачу було відомо, що Позивач в м. Южне вже не проживає, але жодних дій щодо можливості встановлення фактичного місця її перебування, Відповідачем не було вчинено не дивлячи на те, що відповідач мав усі можливості передбачені законодавством для цього.
Враховуючи такі важливі обставини, як:
- позивач більше 23 років не здійснював підприємницьку діяльність, та вважав її припиненою;
- на момент формування відповідачем Вимоги №Ф-7012-54-У від 24.02.2020р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань була відсутня будь-яка інформація про позивача як фізичну особу підприємця;
- за весь цей час позивач не отримав жодного повідомлення від відповідача, які підтверджували б її статус реєстрації фізичної особи підприємця, то дізнатися про наявність будь-якої заборгованості зі сплати податків та зборів позивач міг лише шляхом належного повідомлення саме відповідачем, що в свою чергу не було виконано.
У зв`язку із у неповідомлення належним чином та способом Позивача про винесення (наявність) Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7012-54-У від 24.02.202ор., ОСОБА_1 була позбавлена права своєчасного оскарження до суду Вимоги №Ф-7012-54-У у строки передбачені законодавством.
Розглянувши подану заяву, суддя приходить до висновків.
Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який у цивільному та господарському судочинстві визначений як строк позовної давності, а в адміністративному - строк звернення до суду.
У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи Бочан проти України, Смірнова проти України, Федіна проти України, Матіка проти Румунії та інші).
Так, приписами ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
При цьому, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1 ст.122 КАС).
Вказана стаття містяться терміни «дізналася» та «повинна була дізнатися», що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.
«Дізналася» - це дієслово доконаного виду.
Доконаний вид дієслова - означає дію із вказівкою на її обмеженість у часі, на її завершеність у минулому або в майбутньому, на її результативність, тобто дію, яка досягла внутрішньої межі, за якою вона, вичерпавши себе, припиняється. Саме тому дієслова доконаного виду вживаються лише у двох часових категоріях (минулому та майбутньому але зовсім не бувають у теперішньому).
Як встановлено судом, позивач просить скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7012-54-У від 24.02.2020 р., проте, оскаржує вказану вимогу лише у 05 квітня 2021 року, через 1 рік 1 місяць 9 днів.
Матеріали справи, при цьому, свідчать про те, що позивач дізнався про спірну вимогу 16.03.2021 року через онлайн - сервіс «ДІЯ» .
Відтак, у суду наявні обгрунтовані підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки до 16.03.2021 року позивачу було невідомо про існування вимоги.
В ухвалі від 22.01.2019 року по справі №360/2999/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність доведення позивачем та надання допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена така ж позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.
«Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.
Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини».
На думку суду, позивачем по справі доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому є достатні підстави для визнання судом таких причин поважними.
Частиною другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 44, 47, 122, 123, 256, 294 КАС України, суддя,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.
Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.15 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.