Справа № 415/466/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року справа №415/466/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретра судового засідання Антонюк А.С., за участтю позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року (повний текст складено 04 лютого 2021 року в м. Лисичанськ) у справі № 415/466/21 (суддя І інстанції Калмикова Ю.О.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

У С Т А Н О В И В:

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.01.2021 року за головуванням поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолад Івана Юрійовича, був розглянутий матеріал адміністративної справи щодо звинувачення ОСОБА_1 » в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та було винесено постанову серії ЕАН № 3641323 від 07.01.2021 року, яку Позивач отримав 13.01.2021 року поштою.

Як зазначено у спірній постанові, позивач, керуючи транспортним засобом FORD ESCAPE д.н. НОМЕР_1 , 07.01.2021 року о 19 годині 14 хвилин рухався в м. Лисичанську по кварталу Незалежності, 14, та, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11. ПДР України - порушення правил проїзду перехресть, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивач заявляє, що не порушував ПДР в час та за обставинами, що були зазначені відповідачем в постанові. Позивач зазначає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач наголошує, що обставини, на які посилався інспектор в постанові фактично були відсутні. Позивач приблизно о 19 годині 07.01.2021 року, куруючи ТЗ FORD ESCAPE, д. н. НОМЕР_1 , рухався у м. Лисичанськ, в районі кварталу Дружби народів, та був зупинений відповідачем. Після чого відповідач повідомив йому, що він начебто порушив п. 16.11. ПДР України, на що позивач заперечував та пояснював, що не порушував ПДР України та рухався на ТЗ без порушень ПДР, також він просив надати докази порушення ним ПДР, але ніякі докази відповідачем надані йому не були та було складено відповідну постанову. Відповідно до статті 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач зазначає, що відповідачем в постанові (п. 7 Постанови) докази не зазначені крім відео з реєстратора (номер реєстратора та відео не зазначено у постанові) та з нагрудної камери DSJX3000-ВВ0037 додані не були. Зазначене свідчить про відсутність доказів скоєння правопорушення позивачем, оскільки вони не зафіксовані у постанові, а надане відео з нагрудної камери містить лише процедуру розгляду адміністративної справи відносно позивача.

Крім того, у п.5 оскаржуваної постанови (час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення) зазначено, що місцем вчинення правопорушення є м. Лисичанськ, квартал Незалежності, 14, однак у вказаному місці, у зазначений у постанові час позивач не перебував, більш того, вказана адреса взагалі не існує у м. Лисичанську, таким чином з інформації вказаної у постанові, взагалі не можливо зрозуміти де, на думку відповідача відбулося правопорушення.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу закрити.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року у справі № 415/466/21 позов залишено без задоволення повністю.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.01.2021 року о 19 годині 14 хвилин в м. Лисичанську по кв. Незалежності, 14, керуючи транспортним засобом FORD ESCAPE д.н. НОМЕР_1 , по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.01.2021 року о 19 годині 14 хвилин в м. Лисичанську по кв. Незалежності, 14, керуючи транспортним засобом FORD ESCAPE д.н. НОМЕР_1 , по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року вбачається, що в. п. 7 до постанови додається відео з відеореєстратора та відео з бодікамери DSJX3000_BB0037.

Судом переглянуто DVD-R диск з відеозаписами від 18.12.2020 року та встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.16.11 ПДР, відповідачем долучено відеозаписи, а саме: відео з відеореєстратора та відео DSJX300037_BB0037, втім в постанові, що оскаржується зазначено інший номер відео з бодікамери - DSJX3000_BB0037, у зв`язку з чим суд не приймає дане відео як належний та допустимий доказ.

З дослідженого відео-матеріала, наданого відповідачем, а саме: відеозапису з відеореєстратора вбачається, що 07.01.2021 року о 19 годині 14 хвилин в м. Лисичанську по кв. Незалежності, 14, водій керуючи транспортним засобом FORD ESCAPE д.н. НОМЕР_1 , по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час судового засідання у суді апеляційної інстанції, переглянуто відеозапис з відеореєстратора. Позивач не заперечував фактичні обставини відображені на відеозапису. Також вказав, що транспортним засобом FORD ESCAPE д.н. НОМЕР_1 керував саме він, але при цьому правил дорожнього руху не порушував.

Суд першої інстанції визнав, що на підтвердження порушення позивачем п. 16.11 ПДР України, відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3641323 від 07.01.2021 року складена з дотриманням норм статті 283 КУпАП, а тому є такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року у справі № 415/466/21 - залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року у справі № 415/466/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко