Справа № 640/8593/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Київ № 640/8593/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства "Інформаційні судові системи" про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач-1), Державного підприємства "Інформаційні судові системи" (далі - відповідач-2), в якому просить суд зобов`язати Державну судову адміністрацію України та ДП "Інформаційні судові системи" знеособити на порталі "Судова влада" в "стан розгляду справ" (https://court.gov.ua/fair) її прізвище, ім`я, та по батькові, які вказані в розділі "сторони спору" в судових справах: № 755/19662/18; №755/4543/19 та в даній справі.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що на порталі «Судова влада» в «стан розгляду справ» (https://court.gov.ua/fair) є справи, де вона була однією зі сторін: 1) № 755/4543/19; 2) № 755/19662/18. Перша справа вже розглянута і рішення по ній набрало законної сили. Друга справа в процесі розгляду. По цій справі під час підготовчого засідання було подано клопотання про закритий судовий розгляд згідно ч.7 ст. 7 ЦПК України, але клопотання суд не задовольнив.

Позивачка зазначає, що знаючи прізвище, ім`я, по батькові (далі - ПІБ) фізичної особи будь-хто легко може ознайомитись з текстом рішень стосовно неї в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР), не дивлячись на те, що в ЄДРСР не вказані ПІБ. Це можна зробити, перейшовши з порталу «Судова влада» на сайт ЄДРСР по єдиному унікальному номеру справи, який вказано в «стан розгляду справ» на «Судова влада» поряд з ПІБ сторін справи. У випадку з однаковими ПІБ особу додатково можна ідентифікувати, знаючи місце її реєстрації або суд, де розглядалась справа, або іншу інформацію.

В полі «сторона по справі» в «стан розгляду справ» на порталі «Судова влада» по її ПІБ є лише її справи. Отже позивачка вказує, що її додатково легко ідентифікувати по сторонах спору, оскільки такими сторонами є її родичі. В даних справах є інформація про обставини її приватного, сімейного життя та її близьких родичів. Отже, публічно, широко, через Інтернет розголошуються її персональні дані та членів її сім`ї, що, на думку позивача, грубо порушує Конституцію України, інші закони та підзаконні нормативно-правові акти, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідач-2 позов не визнав, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що Державне підприємство "Інформаційні судові системи" не має можливості знеособити на порталі «Судова влада» в «Стан розгляду справ» ПІБ позивача, оскільки це перечить п.1 та 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 6 ст. 129 Конституції України та іншим нормативно-правовим актам.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 129 Конституції України одним із основними засадами судочинства є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1402-VIII судові рішення, судові засідання та інформація щодо справ, які розглядаються судом, є відкритими, крім випадків, установлених законом. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа має право на вільний доступ до судового рішення в порядку, встановленому законом.

Суттєвим аспектом загальної гласності судочинства є публікація судових рішень та інформації про справи, що розглядаються судами, а також право кожного отримувати інформацію про судові справи.

Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 (далі - Закон № 3262-IV) визначено порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства. Цим Законом регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ве дення Єдиного державного реєстру судових рішень (ст. 1 Закону № 3262-IV).

Відповідно до ст. 2 Закону № 3262-IV рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно ст. 3 Закону № 3262-IV для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Відповідно до ст. 4 Закону № 3262-IV судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Обмеження права вільного користування офіційним веб-порталом судової влади України допускається настільки, наскільки це необхідно для захисту інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Статтею сьомою Закону № 3262-IV визначаються відомості, що не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу. Так у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості:

1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;

2) реєстраційні номери транспортних засобів;

3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток;

4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні;

5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

З мотивів безпеки у текстах судових рішень у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, можуть не зазначатися відомості щодо імен (ім`я, по батькові, прізвище) суддів, які розглядали судову справу, та учасників судового процесу.

З метою унеможливлення зміни або знищення речей чи документів у кримінальному провадженні у текстах ухвал про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, не зазначаються відомості, що дають можливість ідентифікувати осіб, які зазначені в таких ухвалах як володільці речей або документів.

Відповідно до Статуту Державного підприємства «Інформаційні судові системи», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.11.2019 року, предметом діяльності державного підприємства «Інформаційні судові системи» є забезпечення створення, запровадження, експлуатація програмно-інформаційних комплексів системного ведення, зокрема, Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже діяльність Єдиного державного реєстру судових рішень чітко регламентована Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005, а його ведення покладено на Державне підприємство «Інформаційні судові системи».

Позивач в позовній заяві в якості підстави позову посилається на п.1 ст. 11, п.2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" та на ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст. 11 Закону України "Про інформацію" № 2657-XII від 02.10.1992 (далі - Закон № 2657-XII) інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Аналогічне визначення персональних даних міститься і в ст. Закону України Закону України «Про захист персональних даних» № 2297-VI від 01.06.2010.

Згідно п.2 ст. 21 Закон № 2657-XII конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 2 та 3 ст. 11 Закону № 1402-VIII інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом. Розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом.

Водночас, Судова влада України - офіційний веб-портал судової влади України (https://court.gov.ua/), на якому публікується інформація про діяльність судів загальної юрисдикції, інших органів і установ судової гілки влади.

Отже, саме на підставі ст. 129 Конституції України та ст. 11 Закону № 1402-VIII на порталі «Судова влада України» оприлюднюється така інформація, як інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання.

При цьому конфіденційної інформації чи буд-яких персональних даних на сайті не відображено.

В свою чергу, питання про відповідність Законів України Конституції України покладено на Конституційний Суд України згідно положеннями ст. 147 Конституцій України.

Також в позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року « 2-рп/2012 до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11 Закону № 2657). А Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані.

З цього приводу суд зазначає, що на сайті «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ» ні в одному із полів не зазначаються дані про національність фізичної особи, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса чи місце народження фізичної особи, окрім ПІБ сторін судової справи.

Отже вказані доводи позивача є також необґрунтованими.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованими і задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги висновок суду про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства "Інформаційні судові системи" про зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась