Справа № 160/14224/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представника позивача представника відповідача Удовицького Є.М. Стельмах І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зміїв-Агро", Приватне акціонерне товариство "Племінний завод "Червоний велетень" про визнання протиправним та скасування наказу про визнання протиправним та скасування наказу,
02.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство Національні інформаційні системи в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 5 Наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3693/5 «Про задоволення скарги» та пункт 6 наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3693/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при прийняті наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 року № 3693/5 "Про задоволення скарги" порушено його право на участь у процесі прийняття рішення. Також позивачем вказано, що рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 21.04.2020 № 52026326, від № 52037531, від 27.04.2020 №№ 52076301, 52076357, 52076418, 520176435, від 28.04.2020 № 52089506, від 04.05.2020 №№ 52129487, 52131189, 52131340, від 06.05.2020 №№ 52155433, 52155575, від 13.05.2020 № 52215382, від 19.05.2020 № 52294157 були прийняті з дотриманням пункту 1 та пункту 14 частини 1 статті 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому у відповідача були відсутні підстави для їх скасування. Також позивач зазначає, що його рішеннями права скаржника (ТОВ "Слобожанський-Альянс") не порушувались. При цьому позивач вказує, що виконання пункту 5 та пункту 6 Наказу № 3693/5 "Про задоволення скарги" тягне за собою скасування у Державному реєстрі прав рішень приватного нотаріуса ОСОБА_1 та блокування доступу до Державного реєстру речових прав строком на 3 (три) місяці тобто положення цього наказу порушують права приватного нотаріуса ОСОБА_1
03.11.2020 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року провадження у справі відкрито й справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 24.11.2020 року.
16.11.2020 року третьою особою - Державним підприємством "Національні інформаційні системи" надано пояснення, у яких вказано, що у зв`язку з надходженням до ДП "НАІС" наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 року № 3693/5 "Про задоволення скарги", п. 6 якого вирішено тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, останньому було блоковано доступ до вказаного реєстру. Так, ДП "НАІС" діяло мотивовано та відповідно до вимог чинного законодавства.
24.11.2020 року відповідачем на електронну адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.
24.11.2020 року відповідачем на електронну адресу суду подано клопотання про продовження строку для надання відзиву.
24.11.2020 року розгляд справи перенесено на 01.12.2020 року.
26.11.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 не було належним чином встановлено наявності нового правочину, на підставі якого передбачена можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, а також не було належним чином перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви та відмови у державній реєстрації прав, оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи не давали смоги встановити набуття права оренди за ТОВ "Зміїв-Агро" на земельні ділянки.
01.12.2021 року відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про долучення доказів до справи.
У судовому засіданні 01.12.2020 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та оголошено перерву до 07.12.2020 року.
07.12.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення, у яких не погоджується із позицією відповідача, викладеною у відзиві.
У судовому засіданні 07.12.2020 року судом оголошено перерву до 14.12.2020 року.
У судовому засіданні 14.12.2020 року представником позивача заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
17.12.2020 року від третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Племінний завод "Червоний велетень" надійшла заява, у якій просить задовольнити позов повністю та здійснювати розгляд справи без його участі.
17.12.2020 року від третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зміїв-Агро" надійшла заява, у якій просить задовольнити позов повністю та здійснювати розгляд справи без його участі.
21.12.2020 року від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання, призначеного на 22.12.2020 року, та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.
22.12.2020 року від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" надійшли пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" від 14.07.2020 за № 17 не зазначено номера телефону, адреси електронної пошти позивача. Оскільки на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" від 14.07.2020 за № 17, то можна дійти висновку, що Міністерством юстиції України було дотримано вимоги пункту 11 Порядку № 1128, у зв`язку з чим посилання позивача на порушення процедури розгляду скарги є помилковими. Також вказує, що наведені у позовній заяві обґрунтування позивача щодо прийнятих ним рішень про державну реєстрацію, не спростовують висновків Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації про те, що оскаржувані рішення були прийняті позивачем з порушенням вимог пункту 2 частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23, пункту 4 частини першої статті 24, частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 41 Порядку № 1127 та підлягали скасуванню. Таким чином, вважає, що позивачем не доведено, що пунктом 5 наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3693/5 «Про задоволення скарги» порушені права та/або інтереси, ще належать безпосередньо позивачу та які підлягають судовому захисту, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача, що є предметом розгляду у цій справі.
22.12.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву.
22.12.2020 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.01.2021 року.
04.01.2021 року від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" надійшли пояснення, у яких зазначає, що, на його думку, між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства. Відтак, вважає, що провадження у справі необхідно закрити.
06.01.2021 року від третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Племінний завод "Червоний велетень" надійшла заява, у якій зазначає, що ознайомившись зі змістом уточненої позовної заяви, просить задовольнити позов повністю та здійснювати розгляд справи без його участі.
06.01.2021 року від третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зміїв-Агро" надійшла заява, у якій вказує, що ним отримано уточнену позовну заяву, просить задовольнити позов повністю та здійснювати розгляд справи без його участі.
19.01.2021 року від відповідача надійшов відзив на уточнений позов, у якому підтримано правову позицію, зазначену у відзиві на позов. Також зауважено, що нотаріус не може виступати позивачем щодо вимог про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 року №3693/5 "Про задоволення скарги".
У судовому засіданні 19.01.2021 року ухвалено закрити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті. Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 08.02.2021 року.
08.02.2021 року від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс" надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування п. 5 Наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 року № 3693/5 "Про задоволення скарги", а також клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №621/47/21.
Також 08.02.2021 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №621/47/21 відмовлено.
08.02.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2021 року.
23.02.2021 року розгляд справи перенесено на 01.03.2021 року.
01.03.2021 року розгляд справи перенесено на 15.03.2021 року.
15.03.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021 року.
У судовому засіданні 30.03.2021 року представник позивача просив задовольнити позов за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладене у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступні обставини справи.
22.10.2020 року Міністерством юстиції України видано наказ № 3693/5 "Про задоволення скарги", яким вирішено:
1) Скаргу ТОВ "Слобожанський Альянс" від 14.07.2020 № 17 з доповненнями від 06.08.2020 за № 22 задовольнити у повному обсязі.
2) Скасувати рішення від 18.06.2019 №№ 47381545, 47381770, 47382910, 47383120, 47383333, 47383580, 47383785, 47383979, 47384264, прийняті державним реєстратором Сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_2.
4) Скасувати рішення від 16.07.2019 №№ 47793441, 47801467, 47832596, 47804776, 47806249, від 17.07.2019 №№ 47810262, 47811172, 47811941, 47814103, 47815613, 47823112, від 12.02.2020 №№ 51100942, прийняті державним реєстратором Дворічанської районної адміністрації Харківської області Горделяном Андрієм Олеговичем.
6) Тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстраторам Сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 строком на 3 (три) місяці.
7) Виконання пунктів 2-5 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
8) Виконання пункту 6 наказу покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Не погоджуючись із окремими положеннями вказаного рішення відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.97 № 475/97-ВР та вона набрала чинності для України 11.09.97.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Аналізуючи пункт 6 оскаржуваного Наказу, суд вказує, що принцип обґрунтованості дій та рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що дії та рішення повинні прийматися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, дії та рішення суб`єкта владних повноважень повинні ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості дій та рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
При цьому прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, дії та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Водночас відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного реєстратора регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який, зокрема, визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України:
1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;
2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;
3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;
4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;
5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;
6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;
7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;
8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;
9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;
9-1) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).
Згідно з частиною 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Предметом спору у цій справі є пункт 6 рішення Міністерства юстиції України у формі наказу № 3693/5 "Про задоволення скарги".
Адміністративний суд у силу вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно.
Судом враховано, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.
Згідно з абзацом 1 пункту 10 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. № 1150) (далі - Порядок № 1128) Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.
Оскільки відповідачем здійснювався розгляд скарги на рішення приватного нотаріуса ОСОБА_1 , Міністерство юстиції України зобов`язане було запросити позивача для розгляду такої скарги.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Проте, як видно з матеріалів справи, відповідач маючи обов`язок повідомити позивача одним із способів (телефонограмою або засобами електронної пошти) про час і місце розгляду скарги на рішення приватного нотаріуса не здійснив повідомлення позивача.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.
За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.
Протягом судового розгляду справи відповідачем не подано до суду будь-яких доказів того, що під час розгляду скарги ТОВ "Слобожанський Альянс" запрошувався позивач, що він повідомлявся про час та місце розгляду скарги, що йому направлялась копія скарги та доданих до неї документів.
Отже, у зв`язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про час і місце розгляду скарги, позивач був позбавлений можливості належним чином підготуватися до засідання Колегії та надати відповідні письмові пояснення.
З огляду на зазначене, відповідачем порушено процедуру розгляду скарги, а саме пункти 10, 11 та 12 Порядку № 1128, у зв`язку з чим порушено права позивача, як державного реєстратора, під час розгляду скарги, оскільки останній не повідомлявся про дату, час і місце її розгляду, а також не був ознайомлений зі змістом матеріалів скарги.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладенні в постанові від 20.05.2019 року у справі № 826/9046/16, в якій зокрема, зазначено, що з огляду на передбачені законом вимоги, встановивши, що скаржника, суб`єкта, дії якого оскаржуються, або інших заінтересованих осіб не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті.
За таких обставин суд зазначає, що положення оскаржуваного Наказу в частині пункту 6 наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3693/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці є необґрунтованими, прийнятими без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, прийнятий з порушенням процедури, тому вказаний пункт підлягає скасуванню.
Крім того, судом встановлено, що оскаржений наказ не містить мотивів застосування до позивача такої санкції, як тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці, що не відповідає принципу пропорційності, визначеного ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про: задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Як встановлено судом, висновок Колегії, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, окрім констатації низки порушень з боку позивача та необхідності скасування зазначених рішень, не містить мотивування щодо необхідності блокування доступу позивача до Державного реєстру прав та обґрунтування визначення періоду такого блокування.
У зв`язку із цим необхідно звернути увагу на практику Європейського Суду з прав людини, висловлену в рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України», згідно з якою принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Однак, у спірних правовідносинах відповідач не вказав мотивів оскаржуваного наказу, незважаючи на свої дискреційні повноваження, які, втім, не можуть слугувати переконливим аргументом для того, щоб уникнути чи звільнити себе від обов`язку мотивувати своє рішення.
У свою чергу стаття 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не визначає мінімальних та максимальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Проте, застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.
Отже, визначаючи вид стягнення та встановлюючи строк обмеження у доступі до Державного реєстру прав, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин в оскаржуваному наказі про застосування заходів впливу.
Наведене свідчить про те, що спірний наказ прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства.
Аналогічний правовий висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 822/1763/16, від 31.05.2019 року у справі № 816/2150/18, від 28.10.2020 року у справі № 826/6956/18.
У свою чергу відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості та законності рішення Міністерства юстиції України щодо притягнення приватного нотаріуса до відповідальності в частині блокування йому доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Поряд з цим згідно з абзацом 3 частини 5 статті 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.
З наявних у справі документів, зокрема копії скарги ТОВ "Слобожанський Альянс" видно, що рішеннями приватного нотаріуса ОСОБА_1 права скаржника не порушувались. Крім того, у скарзі ТОВ "Слобожанський Альянс" відсутні посилання на порушення його прав у результаті прийняття таких рішень позивачем.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 року справа № 826/5575/17.
Відповідно до пункту 9 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.
У свою чергу судом встановлено, що відповідачем при розгляді скарги фактично вирішено спір про право, оскільки надано правову оцінку документам, на підставі яких позивачем прийняті рішення та проведені реєстраційні дії, тим самим відповідач вийшов за межі своєї компетенції.
Поряд з цим зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пунктом 4 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до з`ясування обставин, які не були безпосереднім предметом перевірки, проте впливають на правильність визначення спірних правовідносин.
Згідно з положеннями статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності пункту 6 спірного Наказу.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський Альянс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зміїв-Агро", Приватне акціонерне товариство "Племінний завод "Червоний велетень" про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3693/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 09 квітня 2021 року.

Суддя Р.З. Голобутовський