Справа № 140/3928/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/3928/19 пров. № А/857/13644/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання: Хітрень О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року (суддя Ксензюк А.Я., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту 22.09.2020р.),

в адміністративній справі №140/3928/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення,

встановив:

У грудні 2019 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПС у м.Києві, в якому просив:

1) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18213287,70 грн. (з яких: 12142191,80 грн. зa основним платежем та 6071095,90 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

2) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1517773,95 грн. (з яких: 1011849,30 грн. - зa основним платежем та 505924,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

3) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. № про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість в сумі 483,34 грн.;

4) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. № про застосування штрафних санкцій зa платежем адмін. штрафи тa інші санкції в сумі 510 грн.;

5) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у м. Києві зі сплати єдиного внеску від 14.05.2019р. №Ф-532-03 на суму 39440,82 грн.;

6) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у м. Киві зі сплати єдиного внеску від 15.05.2019 р. №Ф-154 на суму 193610,27 грн.;

7) визнати протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019р. № на суму 26566,14 грн.;

8) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФC у м. Києві зі сплати єдиного внеску від 09.08.2019 p. №Ф-532-03 на суму 262371,41 грн.;

9) судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

Відповідач ГУ ДПС у м.Києві з позовними вимогами не погодився, вважаючи, що підстав для задоволення позову не має. Подав у суді першої інстанції відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року замінено в даній справі відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві.

Ухвалою суду від 01.04.2020 року у справі призначено судово-економічну експертизу, та зупинено провадження у справі до закінчення експертизи.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року поновлено провадження у справі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 15.05.2019р. №, №, № та №. Визнано протиправними та скасовано вимоги ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14.05.2019 року №Ф-532-03, від 15.05.2019р. №Ф-154, від 09.08.2019 року №Ф-532-03. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у м.Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019р. №. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 9605 гривень.

З цим рішенням суду першої інстанції від 14.09.2020 року не погодився відповідач ГУ ДПС у м. Києві та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що підстав для задоволення позову не має, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що копію наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки №2104 від 18.02.2019 та письмове повідомлення від 18.02.2019 №16957/Р/26-15-42-04-27 надіслано ФОП ОСОБА_1 . 18.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Належним чином завірені копії направлення ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2019р. №410/26-15-42-04 та №411/26-15-42-04 на проведення документальної планової виїзної перевірки направлені 01.03.2019р. на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення у зв`язку з не можливістю їх вручення, про, що складено акти про неможливість вручення №154/26-15-42-04 від 28.02.2019 та акт №159/26-15-42-04 від 01.03.2019. У зв`язку із відсутністю інформації про місце здійснення підприємницької діяльності, перевірка проведена в приміщені ГУ ДФС у м. Києві вул. Лєскова, буд. 4, каб. 406. Документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 проводилась з 28.02.2019р. по 14.03.2019р.. На обліку в ГУ ДФС у Волинській області, Ківерцівського управління, Ківерцівська ДПІ перебував з 09.02.2004 р., реєстраційний №361 та з 01.01.2019 р. (по 12.11.2019) перебував на обліку в ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Святошинському районі. Місцезнаходження відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: АДРЕСА_1 . З метою отримання документів необхідних для проведення перевірки ГУ ДФС у м. Києві на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 направлено лист від 27.02.2019 року №24340/Р/26-15-42-04-27. Станом на 14.03.2019 року, ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у м. Києві не з`явився, документи для проведення перевірки не надав. В ГУ ДФС у м. Києві відсутня інформація, щодо об`єктів (місць, тощо), де здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 .. Крім того у зв`язку з тим, що до перевірки не надані документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування, первинні документі, інші документи пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. Також, ФОП ОСОБА_1 не надано на перевірку виписки про рух коштів по вищевказаних розрахункових рахунках. Враховуючи вищевикладене, при перевірці використано відомості бази даних контролюючого органу та податкову звітність платника податків. ФОП ОСОБА_1 оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності в періоди з 01.01.2017 по 31.12.2018 здійснював на загальній системі оподаткування та був платником наступних податків та зборів до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській (Ківерцівське відділення): Інформація відображена відповідно АІ «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» (зведена інформація)та «Обробка ПЗ та платежів», що наведена у таблиці. Перелік основних суб`єктів - контрагентів з якими ФОП ОСОБА_1 перебував у правових відносинах в періоді, що перевірявся відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» наведено у акті перевірки. В подальшому працівниками управління аудиту направлено листа від 11.03.2019 до оперативного управління СУ ФР з метою розшуку суб`єкта перевірки та сприяння у прибутті останнього до контролюючого органу. В межах строків складення акту за результатами проведення перевірки відповідь до управління, а також додаткової інформації відносно місцезнаходження платника податків не надходило. Вказує апелянт, що у разі подання до суду (або подання до експертного дослідження) ряду документів, що не надавались на запити контролюючого органу до перевірки, останні фактично не можуть сприйматися судом, як докази підтвердження або спростування обставин викладених у матеріалах перевірки та/або позовної заяви (та інших документів), оскільки такі документи були відсутні у працівників контролюючого органу і не могли бути враховані під час проведення планової перевірки. Звертає увагу суду на те, що вся направлена документація на адресу суб`єкта перевірки повернута контролюючому органу за закінченням строку зберігання. За результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено ряд порушень податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки, на підставі чого винесено оскаржені позивачем податкові повідомлення рішення та застосовано штрафні санкції за донарахування не нарахованого єдиного внеску. Прийнято оскаржені вимоги про сплату боргу (недоїмки).

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 14.09.2020 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач ФОП ОСОБА_1 подав заперечення (відзив) на апеляційну скаргу відповідача ГУ ДПС в м. Києві на рішення суду першої інстанції від 14.09.2020 року, у якому висловив незгоду з її доводами. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що в повній мірі відповідає вимогам законодавства. Просить наведену вище апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене нею рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив вимоги апеляційної скарги, представника відповідача в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18 лютого 2019 року №2104 Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 54 Т.3), направлень ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2019р. №410/26-15-42-04 та №411/26-15-42-04 на проведення з 28 лютого 2019 року документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) тривалістю десять робочих днів (а.с. 58, 59 Т.3), проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, валютного за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено Акт від 21 березня 2019 року №625/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2018 року (далі також Акт перевірки) (а.с. 11-33 Т.1).

Згідно з висновками Акту перевірки від 21 березня 2019 року №625/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 позивачем ФОП ОСОБА_1 порушено:

- пункти 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, занижено податкові зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 12142191,80 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі - 3900147,42 грн., 2018 рік - 8242044,38 грн.;

- пункт 16-1 підрозділу 10 Розділу XX перехідних положень ПК України, занижено податкові зобов`язання з військового збору в розмірі 1011849,30 грн., в т.ч. за 2017 рік - 325012,28 грн., 2018 рік - 686837,02 грн.;

- абзац 3 частини 8 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховано та не сплачено до бюджету єдиного внеску, на загальну суму 193610,27 грн. в т.ч за 2017 рік в сумі - 72051,20 грн., 2018 рік в сумі 121559,00 грн. 2016р.;

- пункт 201.10 статті 201 ПК України, платником протерміновано реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2017 року та грудень 2018 року;

- пункти 44.1, 44.3 статті 44 ПК України, не забезпечено зберігання первинних документів.

На підставі висновків Акту перевірки від 21 березня 2019 року №625/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 15.05.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18213287,70 грн., в т.ч. 12142191,80 грн. - за основним платежем та 6071095,90 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 34 Т.1);

- від 15.05.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1517773,95 грн., в т.ч. 1011849,30 грн. - за основним платежем та 505924,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 36 Т.1);

- від 15.05.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 483,34 грн. (а.с. 38 Т.1);

- від 15.05.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем адмін. штрафи та інші санкції в сумі 510 грн. (а.с. 41 Т.1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14.05.2019 року №Ф-532-03 на суму 39440,82 грн. (а.с. 42 Т.1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 15.05.2019 року №Ф-154 на суму 193610,27 грн. (а.с. 43 Т.1);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019 року № на суму 26566,14 грн. (а.с. 44 Т.1).

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-532-03 зі сплати єдиного внеску від 09.08.2019 року на суму 262371,41 грн., у тому числі недоїмки 235805,27 грн, штрафних санкцій 26566,14 грн. (а.с. 46 Т.1).

Не погоджуючись із прийнятими наведеними вище рішеннями та вимогами, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при проведенні документальної виїзної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідачем не дотримано порядку її проведення, а висновки Акта перевірки податкового органу щодо виявлених порушень ґрунтуються на даних, які не підтверджені документально, тому прийнятті на підставі такої перевірки оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними. При цьому суд вважав, що відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірної поведінки при здійсненні господарської діяльності та порушення вимог податкового законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважаючи їх помилковими з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Вирішуючи спірні правовідносини, важливим є вирішення питання правомірності проведення відповідачем документальної виїзної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 та дотримання порядку її проведення.

Приписи пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачають, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Матеріалами справи встановлено, що ГУ ДФС в м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18.02.2019 р. №2104, направлень ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2019р. №410/26-15-42-04 та №411/26-15-42-04.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до абзацу п`ятого пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Абзацом першим п.77.1 ст.77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.4 ст.77 ПК України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пункти 77.6 77.9 ст.77 ПК України визначають, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Так, згідно п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до ч.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З аналізу приведених положень слід дійти висновку, що документальна планова виїзна перевірка платника податків проводитися посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі включення до плану графіку податкових перевірок платника податків та винесенні рішення керівника(його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленою наказом, та за умови надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи копію наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18 лютого 2019 року №2104 Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та направлень ГУ ДФС у м.Києві від 28.02.2019р. №410/26-15-42-04 та №411/26-15-42-04 на проведення з 28 лютого 2019 року документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) тривалістю десять робочих днів, судом встановлено, що такі містять усі необхідні реквізити, як от дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова виїзна), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Наказ та направлення на перевірку є підписані уповноваженими особами та скріплені печаткою контролюючого органу. Отже, місять усі обов`язкові реквізити у відповідності з положеннями, встановленими статтею 81 ПК України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що копія наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки №2104 від 18.02.2019 р. та письмове повідомлення від 18.02.2019 р. №16957/Р/26-15-42-04-27 про проведення документальної планової перевірки надіслано ФОП ОСОБА_1 18.02.2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення із штриховим поштовим ідентифікатором 888, які повернуті контролюючому органу із поштовою довідкою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 53, 55, 56, 57 Т.3).

Належним чином завірені копії направлення Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2019р. №410/26-15-42-04 та №411/26-15-42-04 на проведення документальної?планової виїзної перевірки направлені 01.03.2019р. на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення у зв`язку з не можливістю їх вручення, про що складено акт про неможливість вручення направлення на проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) №154/26-15-42-04 від 28.02.2019 та акт №159/26-15-42-04 від 01.03.2019 про неможливість вручення направлення на проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) та ненадання документів (а.с. 60-72 Т.3).

Згідно абзацу шостого п.42.4 ст.42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Колегія суддів зауважує, що нормами податкового законодавства не встановлено із якою відміткою має бути повернено рекомендоване повідомлення про відправлення або саме поштове відправлення.

Також, статтею 70 ПК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Відповідно до пункту 70.4 ст.70.4 ПК України, до Державного реєстру вносяться відомості про державну реєстрацію, реєстрацію та взяття на облік фізичних осіб - підприємців і осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Такі відомості включають: дати, номери записів, свідоцтв та інших документів, а також підстави державної реєстрації, реєстрації та взяття на облік, припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності, інші реєстраційні дані; інформацію про державну реєстрацію, реєстрацію та взяття на облік змін у даних про особу, заміну чи продовження дії довідок про взяття на облік; місце провадження діяльності, телефони та іншу додаткову інформацію для зв`язку з фізичною особою - підприємцем чи особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність; види діяльності; громадянство та номер, що використовується під час оподаткування в країні громадянства, - для іноземців; системи оподаткування із зазначенням періодів її дії.

Згідно з положеннями п.42.3 ст.42 ПК України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Приписи пункту 66.3 ст.66 ПК України встановлюють, що у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до Положення про державну реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за №1306/31174, фізична особа - платник податків зобов`язана подати до відповідного контролюючого органу Облікову картку/Повідомлення для реєстрації у Державному реєстрі відповідно до вимог цього Положення. Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням. Юридичні особи, фізичні особи - підприємці, громадські формування, податкові агенти, органи державної влади під час виконання владних управлінських функцій, у тому числі делегованих повноважень, та органи місцевого самоврядування зобов`язані подавати до контролюючих органів інформацію про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, відповідно до Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року № 1386 (із змінами) (п.1 розділу VI. Подання інформації до Державного реєстру).

З врахуванням наведених норм колегія суддів приходить до висновку, що саме фізична особа-підприємець несе відповідальність за достовірність інформації чи внесення змін, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.

Вирішуючи спірні правовідносини, ретельній перевірці підлягають обставини щодо наявності у позивача об`єктивної можливості отримати та ознайомитися у встановлений законом спосіб до початку здійснення контролюючого заходу з наказом про проведення перевірки та письмовим повідомлення про дату проведення такої перевірки та місце її проведення.

Згідно паспортних даних та картки платника податків реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_1 , станом на 18.12.2018 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .. Занятий з реєстрації за вказаною адресою та зареєстрований у АДРЕСА_2 24.06.2019 року (а.с. 136 Т.3). Вказані обставини підтверджуються і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 138-139 Т.3).

Колегія суддів враховує, що згідно складених актів про неможливість вручення направлення на проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) та ненадання документів №154/26-15-42-04 від 28.02.2019 та №159/26-15-42-04 від 01.03.2019 посадові особи ГУ ДФС у м. Києві здійснювали вихід за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та не могли вручити у зв`язку з тим, що двері за вказаною адресою ніхто не відчинив. Станом на 01.03.2019 р. ФОП ОСОБА_1 первинні документи на проведення документальної планової виїзної перевірки не надано.

Головне управління ДФС у м. Києві зверталось листом від 11.03.2019 за №1652/26-15-42-04-28 до оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві про сприяння в прибутті до ГУ ДФС у м. Києві ФОП ОСОБА_1 для надання документів для проведення документальної перевірки (а.с. 73-74 Т.3).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на виконання вимог діючого законодавства, копію наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки №2104 від 18.02.2019р. та повідомлення про проведення такої перевірки надіслано ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, що була дійсною станом на час проведення перевірки та залишалась незмінною, а саме: АДРЕСА_1 . Тобто дії контролюючого органу до початку проведення документальної планової виїзної перевірки щодо інформування особи про її проведення повністю відповідають положенням діючого законодавства, і за таких умов у контролюючого органу було право розпочати перевірку платника додатків, оскільки останнім дотримано всі передумови, передбачені податковим законодавством.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що документальна планова виїзна перевірка була запланована у плані-графіку проведення планових документальних перевірок, яка у відповідності на вимог п.77.1 ст.77 ПК України оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Тож у добросовісного платника податків була змога завчасно ознайомитися з інформацією про місяць, в якому буде розпочато податкову перевірку останнього згідно плану-графіку.

Наведені норми податкового законодавства та встановлені фактичні обставини залишені поза увагою суду першої інстанції.

Щодо суті встановлених проведеною документальною плановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) порушень податкового законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У зв`язку із відсутністю інформації про місце здійснення підприємницької діяльності, перевірка проведена в приміщені Головного управління ДФС у м. Києві вул. Лєскова, буд. 4, каб. 406.

Документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 проводилась з 28.02.2019р. по 14.03.2019р.. На обліку в ГУ ДФС у Волинській області, Ківерцівського управління, Ківерцівська ДПІ перебував з 09.02.2004р., реєстраційний №361 та з 01.01.2019 року (по 12.11.2019) перебував на обліку в ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Святошинському районі. Місцезнаходження відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: АДРЕСА_1 .

З метою отримання документів необхідних для проведення перевірки ГУ ДФС у м. Києві на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 направлено лист від 27.02.2019 року №24340/Р/26-15-42-04-27. Станом на 14.03.2019 року, ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у м. Києві не з`явився, документи для проведення перевірки не надав.

В ГУ ДФС у м. Києві відсутня інформація, щодо об`єктів (місць, тощо), де здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 .. Крім того у зв`язку з тим, що до перевірки не надані документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування, первинні документі, інші документи пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. Також, ФОП ОСОБА_1 не надано на перевірку виписки про рух коштів по вищевказаних розрахункових рахунках.

Враховуючи вищевикладене, при перевірці використано відомості бази даних контролюючого органу та податкову звітність платника податків.

ФОП ОСОБА_1 оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності в періоди з 01.01.2017 по 31.12.2018 здійснював на загальній системі оподаткування та був платником наступних податків та зборів до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській (Ківерцівське відділення): Інформація відображена відповідно АІ «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» (зведена інформація) та «Обробка ПЗ та платежів», яка наведена в акті перевірки (а.с. 15-16 Т.1).

Перелік основних суб`єктів - контрагентів з якими ФОП ОСОБА_1 перебував у правових відносинах в періоді, що перевірявся відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» наведено у акті перевірки (а.с. 16-18 Т.1).

Щодо нарахування зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.

В період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПКУ №2755.

Пунктом 177.10 ст.177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Враховуючи, що книгу обліку доходів і витрат не надано до перевірки, то слід зазначити наступне.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2017-31.12.2018 приймаються дані відображені в податкових деклараціях поданих ФОП ОСОБА_1 до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській (Ківерцівське відділення) та до ГУ ДФС у м. Києві ДПІ у Святошинському районі за 2017-2018 роках у зв`язку з не наданням на перевірку документів (в тому числі книгу) з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування, первинні документі, інші документи пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 06.02.2018 реєстраційний номер за звітний період 2017 рік розбіжності по загальному оподатковуваному доходу не виявлено.

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 11.02.2019 реєстраційний номер за звітний період 2018 рік розбіжності по загальному оподатковуваному доходу не виявлено.

При перевірці правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у податкових деклараціях за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., враховуються нормами п.44.6 ст.44 ПК України, контролюючим органом згідно поданих ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 06.02.2018 реєстраційний номер за звітний період 2017 рік та від 11.02.2019 реєстраційний номер за звітний період 2018 рік у зв`язку з відсутністю даних виявлено розбіжність: за 2017 рік 21667485,70 грн.; за 2018 рік 45789135,50 грн., всього 67456621,20 грн..

Згідно п.177.2 ст.177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст.177 ПК України визначено перелік витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу.

Відповідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

На письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 27.02.2019р. №24340/Р/26-15-42-04-27 про надання пояснень та документальних підтверджень, щодо формування доходу та витрат безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та розшифровки витрат зазначених в податкових деклараціях про майновий стан та доходи, поданих до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській (Ківерцівське відділення) та до ГУ ДФС у м. Києві ДПІ у Святошинському районі ФОП ОСОБА_1 відповідь не надано.

Перевіркою правильності визначення валових витрат, відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, встановлено, їх завищення на загальну суму - 67456621,20 грн. в т.ч. за 2017 рік в сумі - 21667485,70 грн. та за 2018 рік в сумі - 45789135,50 грн., за рахунок не підтвердження первинними та розрахунковими документами у зв`язку з не наданням до перевірки первинних документів, про фінансово - господарську 'діяльність, отримані доходи, видатки платника податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів.

Таким чином, в порушення вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати на загальну суму - 67456621,20 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі - 21667485,70 грн. та за 2018 рік в сумі - 45789135,50 грн..

Перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу, відображеного в податкових деклараціях про майновий стан та доходи встановлено його заниження у 2017-2018 роках на загальну 67456 621,20 грн. в т.ч. за 2017 рік в сумі - 21667485,70 грн. та за 2018 рік в сумі - 45789135,50 грн..

Так, згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 06.02.2018 реєстраційний номер за звітний період 2017 рік виявлено розбіжність по сумі чистого оподаткованого доходу, де згідно даних податкової декларації зазначено суму 171244,53 грн., а за даними перевірки 21838 730,23 грн., тобто виявлено розбіжність +21667485,70 грн..

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 11.02.2019 реєстраційний номер за звітний період 2018 рік виявлено розбіжність по сумі чистого оподаткованого доходу, де згідно даних податкової декларації зазначено суму 117599,09 грн., а за даними перевірки 45906734,59 грн., тобто виявлено розбіжність +45789135, 50 грн..

Всього згідно поданих декларацій за звітні 2017 2018 роки по сумі чистого оподаткованого доходу згідно даних податкової декларації 288843,53 грн., згідно даних перевірки 67745 464,82 грн., виявлено загальну розбіжність 67456621,20 грн..

Отже, перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2017-2018 роки, що підлягає сплаті до бюджету, встановлено порушення вимог п.177.2, ст.177 ПК України, що призвело до заниження визначеного до сплати в бюджет податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму - 12142191,80 грн. в т.ч. за 2017р. в сумі - 3900147,42 грн. та за 2018р. в сумі - 8242044,38 грн.. Від зазначеної суми відповідно нараховано штрафні санкції на суму 6071095,90 грн..

Пунктом 177.1 ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України в 2016-2017 роках ставка податку становила 18 відсотків.

За результатами перевірки визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб контролюючим органом встановлено наступне.

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 06.02.2018 реєстраційний номер за звітний період 2017 рік виявлено розбіжність по сумі податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, де згідно даних податкової декларації зазначено суму 30824,02 грн., а за даними перевірки 3930971,44 грн., тобто виявлено розбіжність +3900147,42 грн..

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу від 11.02.2019 реєстраційний номер за звітний період 2018 рік виявлено розбіжність по сумі податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, де згідно даних податкової декларації зазначено суму 21167,84 грн., а за даними перевірки 8263212,22 грн., тобто виявлено розбіжність +8242044,38 грн..

Всього згідно поданих декларацій за звітні 2017 2018 роки по сумі податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб згідно даних податкової декларації 288843,53 грн., згідно даних перевірки 12194183,66 грн., виявлено загальну розбіжність +12142191,80 грн..

За результатами перевірки нарахування зобов`язань з військового збору контролюючим органом встановлено наступне.

З 01.01.2015р. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України викладено у новій редакції, яка встановлює, що платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ПК України, та об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 ПК України.

Фізичні особи - підприємці, крім тих, що обрали спрощену систему, за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік.

В результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.1.2 акта перевірки встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., на який нараховується військовий збір.

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу за звітний період 2017 рік виявлено розбіжність по нарахуванню зобов`язань з військового збору, де згідно даних податкової декларації зазначено суму чистого оподаткованого доходу 171244,53 грн., суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету 2568,67 грн., згідно даних перевірки суму чистого оподаткованого доходу визначено 21838730,23 грн., суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету 327580,95 грн.. Розбіжність виявлено по чистому оподатковуваному доходу +21667485,70 грн., по сумі військового збору, що підлягає сплаті до бюджету +325012,28 грн..

Згідно поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації до контролюючого органу за звітний період 2018 рік виявлено розбіжність по нарахуванню зобов`язань з військового збору, де згідно даних податкової декларації зазначено суму чистого оподаткованого доходу 117599,09 грн., суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету 1763,99 грн., згідно даних перевірки суму чистого оподаткованого доходу визначено 45906734,59 грн., суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету 688601,01 грн.. Розбіжність виявлено по чистому оподатковуваному доходу +45789135,50 грн., по сумі військового збору, що підлягає сплаті до бюджету +686837,02 грн..

Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено та не перераховано до бюджету військовий збір за 2017-2018 роки в розмірі 1011849,30 грн., в т.ч.: за 2017 рік - 325012,28 грн., за 2018 рік - 686837,02 грн., чим порушено п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у зв`язку з чим нараховано штрафну санкцію у розмірі 505924,65 грн. від суми заниження зобов`язань військового збору.

Щодо нарахування зобов`язань з ЄСВ перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.1.2, розділу 2 акта перевірки занижено суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок розмірі 67456621,20 грн, в т.ч. за 2017 рік в сумі - 21667485,70 грн. та за 2018 рік в сумі -45 789 135,50 грн..

Перевіркою відображення сум, визначених фізичною особою - підприємцем, на який нараховується єдиний внесок встановлено: - за звітний період 2017 рік за даними звітів 171244,53 грн., за даними перевірки 498750,00 грн., виявлено відхилення +327505,47 грн.; - за звітний період 2018 рік за даними звітів 117599,09 грн., за даними перевірки 670140,00 грн., виявлено відхилення +552540,91 грн..

Разом за даними звітів 288843,62 грн., за даними перевірки 1168890,00 грн., виявлено відхилення +880046,38 грн..

Згідно вимог п.4 ст.4 Розділу II Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктами 1 та 2 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Абзацом першим п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-УІ визначено, що базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно абзацу 3 пункту 8 статті 9 Закону №2464-VI (в редакції що діяла до 01.01.2018р.), платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. В оновленій редакції цього Закону з 01.01.2018 року платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок встановлено: - за звітний податковий період 2017 рік по сумі ЄСВ, що піддягає сплаті до бюджету за даними звіту 37673,76 грн., за даними перевірки 109725,00 грн., виявлено розбіжність +72051,20 грн.; - за звітний податковий період 2018 рік по сумі ЄСВ, що піддягає сплаті до бюджету за даними звіту 25871,77 грн., за даними перевірки 147430,80 грн., виявлено розбіжність +121559,00 грн..

Разом за даними звітів 63545,53 грн., за даними перевірки 257155,80 грн., виявлено відхилення +193610,27 грн..

Узагальнені дані про результати перевірки відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок наведено у таблиці на ст.16-17 акту перевірки.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушено абзац 3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI зі змінами та доповненнями, а саме не нараховано та не сплачено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 193610,20 грн. в т.ч, за 2017р. в сумі - 72051,20грн., 2018р. в сумі - 121559,00 грн..

Перевіркою своєчасності перерахування на рахунки органів ДФС України сум єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 , в ІПК станом на 01.01.2019 обліковується податковий борг в розмірі - 26186,41 грн..

На перевірку не надано книгу обліку доходів та витрат, банківські виписки та первинні документи про фінансово - господарську діяльність, отримані доходи, видатки платника податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, у зв`язку з чим показники у поданих деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року за результатами перевірки приймаються відповідно поданих до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській (Ківерцівське відділення) та до ГУ ДФС у м. Києві ДПІ у Святошинському районі декларацій з податку на додану вартість за 2017-2018 роки.

Щодо своєчасності реєстрації ФОП ОСОБА_1 податкових накладних судом враховується, що згідно пункту 187.10 ст.187 та п.44 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України для окремих категорій платників податків, які здійснюють певні види операцій, передбачено застосування касового методу податкового обліку з ПДВ.

Згідно з пунктом 201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, зокрема, покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця. Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць. Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі, зокрема, здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу і реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

За змістом з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для і податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в грудні 2018 року не виписано та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну з постачання товарів не платнику ПДВ та включено до додатку №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» розділ І графу «інші в розрізі умовних ІПН» в сумі 700,00 грн. ПДВ.

Крім того встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в червні 2017 року включено до додатку №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» розділ І податкові зобов`язання в суму - 416,66 грн. по контрагенту ТОВ «Кромберг Енд Шуберт Україна» (), тоді як податкових накладних за відповідний період зареєстровано на суму - 208,33 грн. ПДВ. Податкові зобов`язання в суму - 18783,34 грн. по контрагенту ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), тоді як податкових накладних за відповідний період зареєстровано на суму - 17683,34 грн. ПДВ.

Перевіркою встановлено порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, а саме: 30.06.2017 р. з кількістю днів затримки 533, сума ПДВ 700,00 грн.; 31.12.2018 р. з кількістю днів затримки 66, сума ПДВ 1308,00 грн., відповідальність за що передбачена п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Таким чином, в порушення вимог пунктів 201.1, 201.4, 201.10 ст.201 ПК України, ФОП ОСОБА_1 допущено порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 задекларовано податку на додану вартість, що підлягає: сплаті до бюджету (рядок 25) в сумі 113243,00 грн.; в т.ч. за 2017 рік в сумі - 53209,00 грн. та за 2018р. в сумі - 60034,00 грн.; бюджетному відшкодуванню (рядок 23) в сумі 0,00 грн., в тому числі: на рахунок платника у банку (рядок 23.1) в сумі 0,00 грн.; у зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів (рядок 23.2) в сумі 0,00 гривень.

Станом на 31.12.2018 року платником не задекларовано залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Зведені показники щодо результатів перевірки правильності нарахування та сплати податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 наведено в додатку №1 та №2 до акту документальної планової виїзної перевірки.

Щодо штрафної санкції за ненадання документації до перевірки, перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлено не надання на перевірку первинних документів про фінансово - господарську діяльність, отримані доходи, видатки платника податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., чим порушено ФОП ОСОБА_1 п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України і відповідно встановленого порушення нараховано суб`єкту перевірки штрафну санкцію на суму 510 грн..

Щодо наданих позивачем ФОП ОСОБА_1 ряду додаткових документів, що не надавались на запити контролюючого органу до перевірки, останні фактично не можуть сприйматися судом, як докази підтвердження або спростування обставин викладених у позовній заяві та за іншими поясненнями позивача, оскільки такі документи були відсутні у працівників контролюючого органу на час проведення перевірки і не могли бути враховані під час проведення перевірки. Вказане стосується поданого позивачем експертного дослідження документів, які не були предметом розгляду документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ..

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, Головне управління ДФС у м. Києві, правонаступником якого є відповідач, законно прийняло оскаржені податкові повідомлення -рішення від 15 травня 2019 року №, №, №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15 травня 2019 року №, тобто відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржених рішень і такі скасуванню не підлягають.

Оскільки оскаржені податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій суд визнає законними, а тому не підлягають скасуванню вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14 травня 2019 року №Ф-532-03, від 15 травня 2019 року №Ф-154 та від 09 серпня 2019 року №Ф-532-03.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права та неповно з`ясувавши обставини справи, які підлягали з`ясуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржене рішення суду на підставі статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно положень ст.139 КАС України судові витрати у справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві задоволити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року в адміністративній справі №140/3928/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 12.04.2021 року