Справа № 120/1450/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 р. Справа № 120/1450/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Красіловського Вадима Олександровича, подана від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачці у проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), розрахованої на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 № 05-27/60/2019;

- зобов`язання відповідача здійснити з 16.07.2019 перерахунок та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 № 05-27/60/2019, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії та без обмеження її максимальним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020, визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області з 16.07.2019 перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та з вказаної дати виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум пенсії за віком.

На виконання вказаного судового рішення 30.04.2020 пенсійний орган перевів позивачку з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, яку призначено з 16.07.2019 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2

12.01.2021 позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату їй пенсії по втраті годувальника з 16.07.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019, з урахуванням проведених раніше виплат та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом від 26.01.2021 № 555-266/П-02/8-0200/21 пенсійний орган відмовив позивачці у проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що рішенням суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а ГУ ПФУ у Вінницькій області не зобов`язано здійснювати подальший перерахунок пенсії позивачки у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди працюючих суддів. Крім того, відповідач зазначив, що позивачка ОСОБА_1 не зверталася із заявою щодо перерахунку призначеної їй пенсії в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відмову відповідача у перерахунку пенсії по втраті годувальника позивачка вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду.

Ухвалою від 01.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 160 КАС України, з встановленням позивачці строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом надання суду копії заяви позивачки від 12.01.2021 про перерахунок пенсії або ж заявлення перед судом обґрунтованого клопотання про витребування цього доказу у відповідача.

На виконання вищезазначеної ухвали 12.03.2021 від представника позивачки до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано копію заяви позивачки від 12.01.2021 про проведення перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, адресовану відповідачу.

Ухвалою суду від 17.03.2021 відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України. Цією ж ухвалою з ГУ ПФУ у Вінницькій області витребувано матеріали пенсійної справи позивачки.

На виконання вимог суду 29.03.2021 відповідач надав матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 за № 73 на 301 арк.

02.04.2021 до суду надійшло клопотання представника позивачки про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05.04.2021 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

08.04.2021 поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та зазначає, що на виконання судового рішення у справі № 120/3303/19-а з 16.07.2019 позивачку переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір такої пенсії обчислено, виходячи з 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідач наголошує, що рішенням суду на ГУ ПФУ у Вінницькій області не було покладено обов`язок щодо подальшого перерахунку пенсії позивачки у зв`язку із зміною суддівської винагороди працюючих на відповідній посаді суддів.

Крім того, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначає умови призначення та перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, однак не пенсії по втраті годувальника. Тому, на думку відповідача, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачки по втраті годувальника в разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Окремо відповідач звертає увагу на те, що ані померлий ОСОБА_2 , ані позивачка ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку не зверталися до пенсійного органу за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, відповідач вважає свої дії правовірними та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

14.04.2021 поштою до суду надійшла відповідь на відзив за підписом представника позивачки. Однак в силу вимог ч. 3 ст. 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є лише позов та відзив. Тому під час ухвалення рішення суд не приймає до розгляду та не бере до уваги відповідь на відзив і додані до неї документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 263 КАС України розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи здійснюється судом у письмовому провадженні в строк не більше 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши пенсійну справу позивачки та оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Серед іншого, вказаним рішенням визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області з 16.07.2019 перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та з вказаної дати виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум пенсії за віком.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а - без змін.

На виконання зазначеного судового рішення з 16.07.2019 пенсійний орган перевів позивачку з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчисливши її в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий годувальник ОСОБА_2 (за матеріалами пенсійної справи таке грошове утримання становило 31398,84 грн).

12.01.2021 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 16.07.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , однак з урахуванням довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019, згідно з якою суддівська винагорода ОСОБА_2 , яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 57054,60 грн.

Вказана заява надійшла до ГУ ПФУ у Вінницькій області 14.01.2021 та зареєстрована за вх. № 266/П-0200-21. До заяви позивачка додала: 1) копії рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 120/3303/19-а; 2) довідку Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019; 3) копії паспорта громадянина України та РНОКПП заявниці ОСОБА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви, листом від 26.01.2021 № 555-266/П-02/8-0200/21 відповідач повідомив позивачку про те, що призначення та обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника виходячи із сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачено Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про судоустрій і статус суддів". Тому обчислення розміру належної позивачці пенсійної виплати здійснюється виключно у спосіб, визначений судом. Водночас рішенням суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а на ГУ ПФУ у Вінницькій області не покладено зобов`язання щодо подальшого перерахунку пенсії позивачки у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди працюючих на відповідній посаді суддів. Також відповідач рекомендував позивачці подати заяву про перерахунок пенсії у встановленому чинним законодавством порядку.

Позивачка вважає протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у перерахунку їй пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд насамперед зазначає, що вони безпосередньо пов`язані зі спором, який вирішувався в адміністративній справі № 120/3303/19-а. Більше того, суд вважає, що надані при вирішенні вказаної справи висновки суду мають істотне значення для вирішення нового спору між сторонами, предметом якого є перерахунок пенсії позивачки у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також частиною першою статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відтак, оскільки рішення суду у справі № 120/3303/19-а набрало законної сили, під час розгляду цієї справи суд не вдається до оцінки тих обставин, які вже були встановлені при розгляді попередньої справи за участю тих самих сторін, а також враховує висновки суду, надані за результатами розгляду вищезазначеної справи по суті.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 за позивачкою ОСОБА_1 визнано право на отримання довічно пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії (щомісячного грошового утримання судді у відставці) померлого годувальника - чоловіка позивачки та судді у відставці ОСОБА_2 .

При цьому суд дійшов висновку, що пенсія за віком та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природи, а тому відмова пенсійного органу у врахуванні розміру доходу годувальника позивачки призводить до того, що сама суть права позивачки на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника зводиться нанівець, що, безсумнівно, становить "особистий та надмірний тягар" для позивачки, яка втративши у непрацездатному віці матеріальну допомогу внаслідок смерті чоловіка, залишилась без можливості отримання належного пенсійного забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законом на загальних підставах.

Також суд зазначив, що право позивачки на отримання пенсії по втраті годувальника залежно від його доходу на час настання смерті стало залежним від місця роботи годувальника на посаді судді, що призвело до ситуації, в якій позивачка виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що годувальник після досягнення пенсійного віку отримував пенсійні виплати не відповідно до Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), а на підставі Закону № 1402-VIII. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії цього виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання була призначена на законних підставах та вважається регулярною пенсійною виплатою судді у відставці за рахунок державних коштів.

Відтак, з наведенням відповідних мотивів, суд при вирішенні справи № 120/3303/19-а дійшов висновку, що непрацездатна позивачка, будучи особою, яка перебували на утриманні померлого судді у відставці і одержували від нього допомогу, що була постійним та основним джерелом засобів до існування, тобто відповідає усім вимогам для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, визначеним статтею 36 Закону № 1058-IV, має право на перехід з отримуваної пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, передбачену Законом № 1058-IV, з дня звернення до відповідача з відповідною заявою, а саме починаючи з 16.07.2019, у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 .

Водночас суд спростував доводи відповідача про неможливість поширення на позивачку положень Закону № 1058-IV для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання померлого судді у відставці ОСОБА_2 , визнавши їх необґрунтованими та дискримінаційними.

Крім того, суд зазначив, що недосконалість чинного національного законодавства не може бути перешкодою для реалізації позивачкою гарантованих законом соціальних прав, оскільки це не відповідає загальновизнаному принципу верховенства права.

Таким чином, зважаючи на те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а, яке набрало законної сили, за позивачкою ОСОБА_1 визнано право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , суд при розгляді цієї справи констатує також право позивачки на перерахунок відповідної пенсії, який є невід`ємною складовою права особи на отримання пенсійних виплат.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За змістом ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас, як передбачено частиною четвертою-п`ятою цієї ж статті Закону № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відтак зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, дає підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що 12.03.2019 Апеляційний суд Вінницької області видав ОСОБА_2 довідку за № 05-27/60/2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з вказаною довідкою станом на 01.01.2019 суддівська винагорода ОСОБА_2 , яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 57054,60 грн, в тому числі посадовий оклад - 31697,00 грн та доплата за вислугу років - 25357,60 грн.

Отже, зазначена довідка, за умови її подання до пенсійного органу у визначеному законом порядку, давала підстави для проведення ОСОБА_2 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 3-1)

Відповідно до пункту 1 розділу I цього Порядку заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Заява про призначення щомісячного довічного утримання може бути подана суддею особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, завіреної в установленому законодавством порядку.

Пунктами 1-3 розділу II Порядку № 3-1 передбачено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

В силу вимог пункту 4 розділу II Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Системний аналіз наведених норм Закону № 1402-VIII та Порядку № 3-1 дає змогу дійти висновку, що чинним законодавством передбачено обов`язок пенсійного органу здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, підставою для проведення якого є довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Водночас такий перерахунок проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, в контексті розгляді цієї справи, суд зазначає, що оскільки позивачка ОСОБА_1 має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 і таке право визнане за нею судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд вважає, що зміна розміру раніше призначеного ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання внаслідок зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, дає законні підстави для проведення позивачці перерахунку пенсії по втраті годувальника, виходячи з розміру 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого на підставі відповідної довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у даному випадку - довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019.

А оскільки право на такий перерахунок виникло з 01.01.2019 у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди за аналогічною посадою, що підтверджується вищевказаною довідкою, суд погоджується з доводами позивачки про наявність у неї права на проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 16.07.2019, тобто з дня призначення (переведення) на цей вид пенсії за рішенням суду від 25.11.2019 в адміністративній справі № 120/3303/19-а.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що позивачка не дотрималася установленого законодавством порядку звернення за перерахунком пенсії.

Однак з вказаними доводами суд погодитись не може з огляду на таке.

Як встановлено під час розгляду справи, на виконання судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області перевело позивачку з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір пенсії було обчислено виходячи з 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке за життя отримував померлий годувальник ОСОБА_2 , а саме із суми 31398,84 грн.

12.01.2021 на адресу пенсійного органу позивачка подала заяву про перерахунок пенсії (вх. № 266/П-0200-21 від 14.01.2021), в якій з наведенням правового та фактичного обґрунтування своїх вимог (на 6 аркушах) просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 16.07.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019.

До своєї заяви позивачка додала необхідні для вирішення цього питання документи, в тому числі оригінал вищезазначеної довідки, як це передбачено пунктом 2 розділу IV Порядку № 3-1.

Відтак суд зауважує, що, беручи до уваги суть порушеного у заяві позивачки питання, відповідач повинен був або роз`яснити передбачений законодавством порядок звернення пенсіонера з такою заявою, зокрема щодо її форми та змісту, якщо вважав, що подана заява не відповідає установленим вимогам, не вдаючись до розгляду по суті питання про перерахунок пенсії, або ж на виконання вимог ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV та пункту 3 розділу IV Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів з дня надходження заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії позивачки.

Натомість зі змісту листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 26.01.2021 № 555-266/П-02/8-0200/21 стає очевидним, що відповідач не вбачає підстав для перерахунку пенсії позивачці, тобто фактично відмовив у його проведенні.

Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а (пункти 40-44), зобов`язання суб`єкта владних повноважень вирішити питання перерахунку пенсії або відмови в її перерахунку саме у формі прийняття рішення (чи наказу), коли з наданої листом відповіді стає зрозуміло, що відповідь для заявника є негативною, має ознаки формалізму. Оскільки процес надання особі відмови у перерахунку пенсії без прийняття відповідного владного управлінського рішення може бути тривалим, то в даному випадку належним способом захисту порушеного права є саме вирішення судом питання про визнання протиправною відмови пенсійного органу, викладеної у листі, та зобов`язання вчинити певні дії (або ж відмовити в задоволенні цих вимог).

Відтак при вирішенні справи суд відхиляє доводи відповідача про необхідність відмови у задоволенні вимог позивачки з тих підстав, що позивачка в установленому законодавством порядку не звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Також в Основному Законі України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3).

Отже, право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (див. постанову Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 640/9677/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

В силу приписів ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку своєї позиції у даному спорі та докази, надані позивачкою, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а саме визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у перерахунку позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 № 05-27/60/2019, та зобов`язати відповідача з 16.07.2019 перерахувати та виплачувати позивачці ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року № 05-27/60/2019, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Втім, суд вважає передчасними позовні вимоги в частині перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Суд зауважує, що ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір у цій справі, є право позивачки на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розміру 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого на підставі вищезазначеної довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тобто питання щодо конкретного розміру пенсії позивачки після проведення відповідного перерахунку є похідним та залежить від основного питання, а саме наявності у позивачки самого права на перерахунок. І хоча таке право визнається за результатами розгляду справи, його реалізація можлива лише у випадку набрання рішенням суду законної сили.

Крім того, суд враховує, що відповідач ще здійснив перерахунку пенсії позивачки на виконання цього судового рішення. Тому відсутні підстави вважати, що права позивачки при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, зокрема шляхом обмеження пенсії максимальним розміром.

Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині належить відмовити, як передчасних.

Додатково суд враховує правову позицію, наведену Верховним Судом в постанові від 14.09.2020 у справі № 560/2120/20 (пункти 59-63).

Позивачка звільнена від сплати судового збору, а будь-яких інших витрат пов`язаних з розглядом справи судом не встановлено. Відтак питання про розподіл судових витрат в цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року № 05-27/60/2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 16 липня 2019 року перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року № 05-27/60/2019, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 за № 73 на 301 арк. повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивачки: адвокат Красіловський Вадим Олександрович (ордер серії ВН № 168318, адреса для листування: вул. Миколи Оводова, 51, офіс 2, м. Вінниця, 21020);

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 15.04.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович