Справа № 522/6475/20
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6475/20
Провадження номер 2-а/522/71/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного офісу Держаудитслужби, третя особа: Національний природний парк «Тузловські лимани», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив суд визнати противоправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 15-0023/2020 пн від 08.04.2020 року, яка була складена начальником Південного офісу Держаудитслужби Мартиновим О.М.

У судовому засіданні представники сторін подали заяви про проведення судового засідання згідно ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді заступника директора Національний природний парк «Тузловські лимани».

Згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів № 498-О від 29.12.2017 року, з 02.01.2018 року на позивача було покладено виконання обов`язків директора Національний природний парк «Тузловські лимани».

Згідно направлень № 50 та 51 від 27.01.2020 року для проведення ревізії в Національному природному парку «Тузловські лимани» були направленні державні аудитори відділу контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Південного офісу Держаудитслужби Усенко Н.І. та Картакай О.С.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року.

Приписами статті 2 та статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Статтею 4 Закону № 2939-ХІІ визначено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів, веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону України Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначені повноваження органу державного фінансового контролю, під час проведення перевірки.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання, визначено в Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Терміни проведення ревізії обумовлені в Законі № 2939-ХІІ та Постанові № 550. Відповідно до п. 22 Постанови № 550 планова виїзна ревізія може бути зупинена у разі необхідності проведення зустрічних звірок, без завершення яких неможливе якісне проведення ревізії, термінового виконання інших завдань відповідно до повноважень, передбачених Законом, а також у разі обґрунтованого звернення об`єкта контролю за погодженням з керівником органу державного фінансового контролю. При цьому ревізія повинна бути закінчена протягом 60 робочих днів.

За результатами проведеної ревізії державні аудитори відділу контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Південного офісу Держаудитслужби Картакай О.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення № 15-0034/2020/пр у відношенні в.о. директора Національному природному парку «Тузловські лимани» ОСОБА_1 .

В вказаному протоколі зазначено, що в.о. директора Національному природному парку «Тузловські лимани» ОСОБА_1 уклала договір позички від 04.06.2018 року № 2, з фізичною особою ОСОБА_2 на тимчасове користування автомобіля DADI державний номер НОМЕР_1 без нотаріального посвідчення, внаслідок чого безпідставно понесені витрати на обслуговування вищевказаного автомобілю у загальній сумі 72 950,26 грн. за період з червня 2018 року по грудень 2019 року, чим завдало втрат державному бюджету на вищевказану суму.

Позивачка була ознайомлена з вказаним протоколом, дала свої пояснення та просила протокол розглядати без її участі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та підпункту 7 пункту 4 Положення про Південний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02 червня 2016 року № 23, Південний офіс Держаудитслужби вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Відповідно до статті 255 КУпАП уповноважені посадові особи Держаудитслужби мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно зі статтею 234-1 КУпАП органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2).

Процедуру складання Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за статтею 164-2 КУпАП, визначено Порядком оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженим наказом Держаудитслужби від 01 грудня 2016 року № 168, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за № 1674/29804.

Постановою про накладання адміністративного стягнення № 15-0023/2020 пн від 08.04.2020 року, яка була складена начальником Південного офісу Держаудитслужби Мартиновим О.М. позивачка була визнана винною у порушенні законодавства з фінансових питань, що призвело до ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі про матеріалів адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем було дотримано вимог чинного законодавства щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача та у подальшому винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, в діях в.о. директора Національного природного парку «Тузловські лимани» Вихристюк І.М. є усі складові частини складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких вищенаведених підстав можна зробити висновок, що суб`єктом владних повноважень було дотримано принципів правомірної адміністративної поведінки.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 15-0023/2020 пн від 08.04.2020 року, винесена начальником Південного офісу Держаудитслужби Мартиновим О.М. відносно позивачки про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень винесена на підставі та за результатом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю постанова є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 2-14, 19-20, 72-77, 90, 159, 162, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного офісу Держаудитслужби, третя особа: Національний природний парк «Тузловські лимани», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя

16.03.2021