Справа № 580/18/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року справа № 580/18/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№62)», державної установи "Черкаська виправна колонія (№62)" про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (далі - позивач) з позовом до державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№62)» (далі - відповідач 1 ) та державної установи "Черкаська виправна колонія (№62)" (далі - відповідач 2), в якому просить зобов`язати відповідача визнати вимоги позивача по сплаті капіталізованих платежів в сумі 553795,39 грн та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу у першу чергу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виробництві установи ЕЧ-325/62 стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_1 в результаті чого потерпілому встановлено стійку втрату працездатності 75% та 2 група інвалідності безстроково. На даний час позивач здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги потерпілому згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV. Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілим становить 553 795, 39 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№62)» надав відзив на позовну заяву в якій зазначив, що згідно Акту про нещасний випадок на виробництві, ОСОБА_1 працював на установі ЕЧ-325/62, , правонаступником якої є державна установа "Черкаська виправна колонія (№62)". За вказаних обставин просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 залучено державну установу "Черкаська виправна колонія (№62)" як другого відповідача у справі №580/18/21.

30.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача державної установи "Черкаська виправна колонія (№62)" в якому зазначено, що установа підтверджує факт правонаступництва установи ЕЧ-325/62.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_2 працював водієм в установі ЕЧ-325/62, , правонаступником якого є державна установа "Черкаська виправна колонія (№62)", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно акту про нещасний випадок на виробництві, 21 липня 1986 року о 19 год 30 хв водій автомобіля ГАЗ-52 ОСОБА_3 при в`їзді на головну дорогу не пропустив автомобіль УАЗ-452 під управлінням ОСОБА_2 в результаті чого стався нещасний випадок.

Згідно довідки НОМЕР_1 ОСОБА_2 встановлено стійку втрату працездатності 75% та 2 групу інвалідності безстроково.

Постановою Фонду соціального страхування України від 21.04.2020 №2335/224/224/595 призначено потерпілому ОСОБА_2 перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 3 603, 35 грн безстроково. Сума платежів для розрахунку з ОСОБА_2 становить 553 795, 39 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до ст. 3 Закону №1105-XIV соціальне страхування здійснюється за принципами:

1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування;

2) обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом;

3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав;

4) обов`язковості фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом;

5) формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування;

6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу;

7) диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві;

8) економічної заінтересованості суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці;

9) цільового використання коштів соціального страхування;

10) відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з аб. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону №1105 джерелами формування коштів Фонду є:

1) страхові внески страхувальників та застрахованих осіб;

2) суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення;

3) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням;

4) доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду;

5) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

6) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду;

7) добровільні внески та інші надходження відповідно до закону.

Кошти Фонду використовуються на:

1) виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом;

2) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду;

3) формування резерву коштів Фонду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в установі ЕЧ-325/62, правонаступником якої є державна установа "Черкаська виправна колонія (№62)".

Згідно з Порядком капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 986 (далі - Порядок №986) здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством (п. 3 Порядку №986).

Термін "капіталізація платежів" означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (п. 2 Порядку №986).

Капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону №1105, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу.

Капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності (п. 7 Порядку №985).

У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку (п. 8 Порядку №985).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна установа "Черкаська виправна колонія (№62)" зареєстрована та не перебуває в стані припинення.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що державна установа "Черкаська виправна колонія (№62)" перебуває в стані припинення.

Отже, оскільки установа, на якій працював потерпілий ОСОБА_2 не знаходиться в в стані припинення, підстави для включення капіталізованих платежів в сумі 553795,39 грн до її проміжного ліквідаційного балансу у першу чергу відсутні.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2 ,6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький