Справа № 200/1112/21-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р. Справа№200/1112/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Коршункова, буд. №2, оф. 49) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 37500 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 30000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7500 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 33750 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 27000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 6750 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» про розгляд справи судовому засіданні з повідомленням та участю позивача залишено без задоволення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної позапланової невиїзної перевірки № 312/05-99-07-16/41912684 від 23.11.2020 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» про порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п. 195.1п. 198.2, п. 198.3, 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за травень 2020 року на 1523053,00 гривень, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 81550,00 гривень.

Позивач зазначає, що фіскальним органом порушено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745, вимоги статті 21 Податкового кодексу України та статті 19 Конституції України.

Наголошує, що посилання відповідача в акті перевірки на відсутність у видатковій накладній від 30.07.2018 №РН-0000028 певних реквізитів, зокрема ПІБ уповноважених осіб та їх посад, а також інформації про довіреність на отримання матеріальних цінностей, не може свідчити про фіктивність господарської операції.

Крім того зазначає, що посилання відповідача в акті перевірки на інформацію з баз даних ДПС України, ЄРПН, податкову інформацію щодо можливих порушень з боку контрагента позивача ТОВ «Даріон Про» та третіх осіб, нібито відсутності у них можливості поставити товар, придбання ними товарів іншого призначення не є прийнятними, оскільки відповідно до постанови Верховного суду від 27.02.202018 у справі 811/2154/13-а будь-яке автоматичне співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

З зазначених підстав позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 37500 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 30000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7500 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 33750 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 27000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 6750 грн.

У відзиві на позовну заяву податковий орган просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідач пояснює, що податковим органом проведена документальна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбут М» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів, додержання іншого законодавства за період з 05.02.2018 по 09.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 05.02.2018 по 09.11.2020.

На думку відповідача ТОВ «Промспецзбут М» безпідставно сформовано витрати у сумі 150000 грн., та податковий кредит у сумі 30000 грн., по придбанню ТМЦ у контрагента по взаємовідносинам з яким не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, як певної дії або події у визначенні абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

По операціям між ТОВ «Промспецзбут М» та контрагентом ТОВ «Даріон Про», код за , ІПН 18 не відбувся перехід права власності та як наслідок купівля - продаж послуг. Операції постачальника та його контрагента не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети). Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності вищезазначених контрагентів є здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Операції не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.

ТОВ «Промспецзбут М» безпідставно сформовано витрати та податковий кредит по «первинним документам», отриманим від контрагента-постачальника, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток оскільки ці документи не мають статусу юридично значимих.

Для підтвердження даних податкового обліку (включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податкового кредиту) можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, відображені за даними бухгалтерського та податкового обліку операції між ТОВ «Промспецзбут М» та ТОВ «Даріон Про» не можуть бути визнаними як реально здійснені, а відповідно, є такими, що здійснені з метою мінімізації зобов`язань перед бюджетом.

Відповідач зазначив, що підприємством не надано ні до перевірки, ні до заперечень документи, що підтверджують здійснення господарських операцій, а саме: документи на транспортування, сертифікати (посвідчення) якості, технічну документацію та інше, передбачене договором.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Промспецзбут М» здійснено наступні бухгалтерські проведення: придбання матеріалів та оприбуткування на склад: Дт 281 Кт 631, без врахування ПДВ, сформовано собівартість матеріалів, які реалізовано : Дт 902 Кт 281. Дане бухгалтерське проведення здійснене в порушення п.7 П(С) БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 N 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N 27/4248 (із змінами).

Згідно податкової накладної №132 від 30.07.2018 придбано 3 комплекти проємних труб. Код УКТЗЕД - 7306, ціна комплекту - 50000 грн., загальна сума коштів що підлягає сплаті - 180000 грн., в т.ч. ПДВ 30000 грн.

ТОВ «Промспецзбут М» в запереченнях стверджує, « що в подальшому цей товар був поставлений на адресу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується накладною від 09.04.2019 № РН-0000012...» До заперечень надано копію накладної № РН-0000012 та копію наряду на отримання ТМЦ № 7507/11-2 від 09.04.2019 (до перевірки надавалася)

Згідно видаткової накладної ТОВ «Промспецзбут М» «реалізовано» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» трубу проємну кр.ИМ 016.00.000 в кількості 5 комплектів, ціна комплекту - 166650 грн., загальна сума коштів що підлягає сплаті - 999900 грн., в т.ч. ПДВ 166650 грн.

Згідно ЄРПН ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» реалізовувалися Труби проємні кр ИМ 016.00.000 Код УКТЗЕД - .

За період з 30.07.2018 по кінець періоду, що перевіряється згідно даних ЄРПН, ТОВ «Промспецзбут М» не реалізовувало товар з кодом УКТЗЕД - 7306.

В результаті аналізу баз даних ДПС України встановлено, що асортимент товарів, які декларуються згідно податкових накладних ТОВ «Даріон Про» та його постачальників по ланцюгу постачання, абсолютно різний за своїми фізичними характеристиками та функціональними призначеннями, що може свідчити про недостовірне декларування заявленої ваги та кількості товарів, тобто можливе використання товарів «групи прикриття».

Таким чином, відповідач вважає, що проведення операцій, реальність постачання товарів по яких не підтверджується, у зв`язку з приховуванням номенклатури товару у складі податкового кредиту.

Враховуючи інформацію про відсутність у ТОВ «Даріон Про», код за трудових ресурсів, транспортних засобів та/або отриманих транспортних послуг у перевіряємому періоді, відсутність виробничо-складських приміщень, власних основних засобів у достатньому обсязі, ставить під сумнів реальність здійснення господарської операції з придбання ТОВ «Промспецзбут М» продукції саме у ТОВ «Даріон Про».

Таким чином, враховуючи:

- невиконання умов Договору та як наслідок відсутність переходу права власності між ТОВ «Промспецзбут М» та ТОВ «Даріон Про», код за , та як наслідок купівля - продаж товару,

- відсутність «товарно-транспортних накладних» на перевезення продукції від постачальника ТОВ «Даріон Про» на адресу ТОВ «Промспецзбут М»,

- відсутність нормативно-технічної документації та відповідних сертифікатів, що підтверджують якість та відповідність товару, особливо враховуючи специфічність придбаного товару;

- не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з придбання

та подальшої реалізації ТМЦ з боку постачальника ТОВ «Даріон Про» згідно податкової інформації, отриманої від Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 18.12.2018 № 315/05-99-14-15-09 /41711582 за звітний період декларування ПДВ липень 2018 року, дані операції не спричиняють реального настання правових наслідків;

- наявність кримінальної справи №0003630 від 13.11.2017 за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.З ст.358, ч.З ст.209, ч.2 ст.205 КК України по контрагентам, у т. ч. ТОВ «ДАРІОН ПРО»,

- відсутність у постачальників виробничих потужностей та складських приміщень, трудових ресурсів, що унеможливлює здійснення господарських операцій з поставки ТМЦ на адресу ТОВ «Промспецзбут М»;

- неправомірне оформлення (надання) ТОВ «Даріон Про» за звітний період декларування ПДВ липень 2018 року на адресу контрагентів-покупців податкових накладних, податковим органом встановлено завищення ТОВ «Промспецзбут М» собівартості реалізованих товарів на вартість товарів, фактичне постачання яких не підтверджено первинними документами, оформленими згідно чинного законодавства та не встановлено обставин реальності, відображених у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій із контрагентами-постачальниками та відповідно, завищення податкового кредиту.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач виклав обґрунтування, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того позивач зазначив, що до перевірки ним були надані всі необхідні документи, в тому числі розрахунки з постачальниками/покупцями (рах. 631) за 2018-2020 рр., договори на придбання/продаж за 2018/2020 рр., звіти з ПДВ за 2018/2020 рр., виписки банку за 201/2020 рр., амортизація ОЗ за 2020 р., звіти за 2018-2020 рр., облік ТМЦ за 2020 р., оборотно-сальдові відомості за 2018-2020 рр. тощо.

Позивач також зазначив про безпідставність зауваження відповідача про нереальність придбання позивачем у ТОВ «Даріон Про» товару «к-кт проемных труб» у кількості 3 шт. на загальну суму 180000 грн., оскільки в подальшому позивач реалізував вказаний товар Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля» в іншій кількості 5 шт.

На думку позивача вищезазначене твердження спростовується зокрема тим, що у 2018 році позивач придбав у ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» такий же самий товар у кількості 2 шт. (комплекти). І в подальшому 5 комплектів 3, придбані у ТОВ «Даріон Про» та 2, придбані у ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО», позивач реалізував Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» про розгляд справи судовому засіданні з повідомленням та участю позивача залишено без задоволення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Толстолуцької М.М. розгляд справи здійснюється в перший робочий день.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Промспецзбут М» є юридичною особою () з 05.02.2018 та зареєстрований за адресою: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Коршункова, буд. 2, оф. 49.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області, є органом державної влади. Статус державної фіскальної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень, виданих ГУ ДПС у Донецькій області № 2 від 09.11.2020, №3 від 09.11.2020, відповідано до пп. 20.1.4 п 20.1 ст. 20, 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 81, п 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 05.11.2020 №1461, проведена документальна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбут М» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів, додержання іншого законодавства за період з 05.02.2018 по 09.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 05.02.2018 по 09.11.2020 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 23.11.2020 № 312/05-99-07-16/41912684 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбут М».

За наслідками проведеної перевірки податковим органом встановлені нижчезазначені порушення Податкового кодексу України (далі ПК України).

За результатами перевірки посадовими особами податкового органу, зокрема, встановлені порушення:

1.п. 41.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст 134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінаим та доповненями, розділу V П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2013 р. за 336/22868, - п.7 П(С) БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 19.01.2000 за N 27/4248 (із змінами), ч. 2 ст. 3, ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. №996-ХІV «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2., п.2.4 ст. 2 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого за період з 05.02.2018 по 09.11.2020 занижено податок на прибуток всього у сумі 27000 грн., в т.ч. за 2018 р. у сумі 27000 грн.

2.пп. 14.1.36, пп. 14.1.191, пп. 14.1.202, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1, п.201.7, п.201.7, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами і доповненнями), встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 05.02.2018 по 09.11.2020 всього у сумі 30000 грн., у т.ч. за квітень 2018 у сумі 30000 грн.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області 17.12.2020 сформовані податкові повідомлення рішення:

№6 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість загалом розмірі 37500,00 грн, з них: основний платіж - 30000,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 7500,00 грн /а.с. 14/;

№6 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 33750,00 грн, з них: основний платіж - 27000,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 6750,00 грн / а.с. 16/.

Докази оскарження податкових повідомлень-рішень від 17.12.2020 №№ 6, 6 у порядку адміністративного узгодження матеріали справи не містять.

Водночас, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Судом встановлено, що між ТОВ «ДАРІОН ПРО» (Постачальник) та ТОВ «Промспецзбут М» (Покупець) укладено договір поставки №29 від 30 липня 2018 року предметом, якого передбачено, що Постачальник зобов`язується передати товар, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити його на умовах, викладених в цьому Договорі. Кількість, номенклатура, асортимент і ціни, Товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в усній формі на кожну окрему партію, що постачається і фіксуються в рахунках, які виставляються Постачальником та у відповідній специфікації, якщо така оформлена сторонами.

Передача Товару за цим Договором здійснюється на підставі підписаної сторонами (їх повноважними представниками) видаткової накладної. (пункт 2.1. договору)

Постачання Товару здійснюється протягом 3-х тижнів з моменту надходження грошових коштів за відповідну партію Товару на розрахунковий рахунок Постачальника. (пункт 2.2. договору)/а.с.80-81/

На виконання умов договору ТОВ «ДАРІОН ПРО» виписано видаткову накладну №РН-0000028 від 30 липня 2018 к-кт проемніх труб 3,000 шт, сума з ПДВ 1800000,00 грн., в т.ч. ПДВ 30000,00 грн. /а.с. 82/

Також, ТОВ «ДАРІОН ПРО» виписано рахунок № СФ-0000028 від 30 липня 2018 на суму з ПДВ 1800000,00 грн., в т.ч. ПДВ 30000,00 грн. /а.с.83/

ТОВ «Промспецзбут М» здійснено оплату за отриманий товар 13 серпня 2018 року згідно платіжного доручення № 111 на суму 1800000,00 грн. /а.с.84/

Оплата товару також підтверджено заключною випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 13.08.2018 по 13.08.2018 на суму 1800000,00 грн., призначення платежу згідно рахунка №28 від 30.07.2018 у сумі 150000,00 грн. ПДВ 20% 30000,00 грн. ТОВ «Даріон Про» /а.с.144/.

За наслідками вказаної господарської операції ТОВ "Даріон Про" випасано на ім`я позивача податкову накладну від 30.07.2018 №132 на суму ПДВ 30000,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН /а.с.142/.

За оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за контрагентом ТОВ «Даріон Про» за серпень 2018 року наведено на початок місяця кредиторська заборгованість у сумі 180000,00 грн., та проведення в липні 2018 року розрахунків по зазначеному контрагенту на загальну суму 180000,00 грн. /а.с.140-141/

Крім того, на підтвердження реальності господарських операці позивачем надані суду:

-договір поставки №НПО-03/12/18-38 від 03.12.2018 укладений між ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» та ТОВ «Промспецзбут М»;

-специфікацію№1 до договору № НПО-03/12/18-38 від 03.12.2018;

-видаткову накладну №27/03-1 від 27.03.2019;

-рахунок на оплату №36 від 18.02.2019;

-видаткову накладну №РН-0000012 від 09.04.2019;

-наряд на отримання ТМЦ №7507/п-2 від 09.04.2019;

-рахунок-фактуру № СФ-0000008 від 09.04.2019 /а.с.125-133/.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).

Частиною 4 ст.9 КАС України закріплено, що адміністративне судочинство здійснюється на принципі офіційного з`ясування усіх обставин справи, що передбачає обов`язок суду вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За змістом вказаних нормативних приписів вбачається обов`язок суду здійснити перевірку правомірності та обґрунтованості, на підставі належних доказів, висновків податкового органу, що послугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. (абз.2 ч.2 ст.77 КАС України)

Суд встановив, що доводи податкового органу про порушення позивачем п. 41.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст 134, пп. 14.1.36, пп. 14.1.191, пп. 14.1.202, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1, п.201.7, п.201.7, п.201.10 ст. 201 ПК України обґрунтовані висновком про нереальність господарських операцій з постачальниками, оскільки відсутнє підтвердження виконання умов договору поставки між ТОВ «Промспецзбут М» та ТОВ «Даріон Про» та як наслідок купівля - продаж товару, відсутні ТТН на перевезення продукції від постачальника ТОВ «Даріон Про» на адресу ТОВ «Промспецзбут М», відсутня нормативно-технічна документація, сертифікати, що підтверджують якість та відповідність товару, не підтверджено факт реального здійснення господарських операцій з придбаннята подальшої реалізації ТМЦ з боку постачальника ТОВ «Даріон Про» згідно податкової інформації, отриманої від Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, наявна кримінальна справа №0003630 від 13.11.2017 за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.З ст.358, ч.З ст.209, ч.2 ст.205 КК України по контрагентам, у т. ч. ТОВ «ДАРІОН ПРО», відсутні у постачальників виробничі потужності та складськіприміщень, трудових ресурсів, неправомірне оформлення (надання) ТОВ «Даріон Про» за звітний період декларування ПДВ липень 2018 року.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Як вбачається з п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1ст.188 ПК України).

Згідно до п.198.1 ст.198 ПК України. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Абзац 1-2 п. 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст.44 ПК України, відповідно до п.п.44.1 та 44.2 якої для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

На підтвердження здійснення господарських операцій по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами, позивачем надані вищезазначені первинні документи.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначений ч.2 ст.9 Закону №996, а саме:

назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1).

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (п.2.4).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо (п.2.5). Позивачем надано виписку з Єдиного з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань де визначений керівник ОСОБА_1 , як особа яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довереності, у тому числі підписувати договори /а.с. 10-11/.

Питання договору поставки врегульовано Цивільним кодексом України та ст.ст.265 - 271 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.2 ст.664 Цивільного кодексу України якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Отже, суми податку на додану вартість для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за контрагентом ТОВ «Даріон Про» за серпень 2018 року наведено на початок місяця кредиторська заборгованість у сумі 180000,00 грн., та проведення в липні 2018 року розрахунків по зазначеному контрагенту на загальну суму 180000,00 грн. та заключну виписку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 13.08.2018 по 13.08.2018 на суму 1800000,00 грн., призначення платежу згідно рахунка №28 від 30.07.2018 у сумі 150000,00 грн. ПДВ 20% 30000,00 грн. ТОВ «Даріон Про» /а.с.144/, /а.с.140-141/.

Також, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що в подальшому придбаний товар було реалізовано, що є підтвердженням здійснення своєї господарської діяльності позивачем на засадах використання товару у своїй господарській діяльності та відповідно, реальність здійснення господарських операцій /а.с. 1331-133/.

Суд зазначає, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Верховним Судом у постанові від 12.12.2019 справа №814/1439/17 зазначено, що сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 справа №816/809/17 зазначив таке: «…норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.»

У свою чергу, судом при дослідженні письмових доказів у цій частині спірних правовідносин, встановлено перебування контрагента позивача ТОВ «Даріон Про» згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на період спірних правовідносин) у стані діючого підприємства. Відповідно до правової позицій Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 03.05.2012р. по справі № К/9991/11271/12, наявність реєстрації контрагента на час вчинення спірних операцій є свідченням наявності у них необхідного обсягу правосуб`єктності для здійснення таких операцій

Також, з наданих позивачем доказів вбачається, що укладений договір мав на меті настання реальних правових наслідків.

Щодо доводів про недоліки у заповненні видаткової накладної, відсутність ТТН сертифікатів якості.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 11.09.2018 справа №820/477/18, від 11.12.2018 справа №807/143/16, від 14.11.2019 справа №802/1986/16-а, від 20.03.2020 справа №520/399/19, від 16.04.2020 справа №805/5017/15-а товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

У свою чергу посилання на відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення продукції є неприйнятним, оскільки витрати та податковий кредит сформовані по факту придбання товару, а не транспортних послуг (перевезення).

При досліджені наявних у матеріалах справи видаткових накладних судом встановлено відсутність прізвища та/або посади осіб, що такі підписали. Разом із тим на видатковій накладній наявні підписи посадових осіб та печатки підприємств/а.с.82/.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 20.12.2018 справа №910/19702/17 та від 29.01.2020 справа №916/922/19 дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 09.11.2018 справа №805/1681/17-а, від 21.12.2018 справа №805/2030/16-а, від 14.11.2019 справа №802/1986/16-а, від 12.02.2020 справа № 440/3783/18 документи щодо якості товару, наприклад сертифікати відповідності, висновки державної санітарно епідеміологічної експертизи, паспорти якості, не є первинними документами у розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підставі яких формуються показники податкової звітності, а відтак, відсутність цих документів під час перевірки не означає, що фактичної поставки товару не було.

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (далі - Правила), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п.п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних Правил, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Водночас, такими документами є видаткова накладна, яка надана під час розгляду справи та, як установлено судом, відповідає вимогам законодавства /а.с. 82/.

Щодо доводів про не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з придбання та подальшої реалізації ТМЦ з боку постачальника ТОВ «Даріон Про» згідно податкової інформації, отриманої від Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Суд вважає зазначені доводи безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/16272/13-а.

Суд наголошує, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.

Варто відмітити, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Щодо доводів про неправомірне оформлення (надання) ТОВ «Даріон Про» за звітний період декларування ПДВ липень 2018 року.

Можливе недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Вказане знайшло відображення у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 справа №2а-11967/12/2670: «Також судові інстанції обґрунтовано не взяли до уваги посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами податкового органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.».

Згідно з рішенням Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі №21-47а10 платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 справа №810/4559/15, від 24.04.2019 справа №821/4495/14.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до положень КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

З аналізу наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем спростовано висновки податкового органу про нереальний характер господарських операцій позивача з переліченими вище контрагентами. Натомість податковим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача, як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, як-от: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних суб`єктів господарювання, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Щодо доводів про наявність кримінальної справи №0003630 від 13.11.2017 за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.З ст.358, ч.З ст.209, ч.2 ст.205 КК України по контрагентам, у т. ч. ТОВ «Даріон Про».

Суд звертає увагу податковий орган на те, що, по-перше, відповідачем не надано жодних доказів, не свідчить про нездійснення спірних операцій, по-друге, зазначення цих обставин в Акті перевірки свідчить про формування висновків Акту перевірки на домислах та припущеннях, по-третє, згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому, станом на час прийняття даного рішення, відповідачем не надано жодних доказів наявності відносно посадових осіб контрагенту позивача ТОВ «Даріон Про» вироків у кримінальних справах, які б підтверджували фіктивності зазначених вище операцій.

Суд звертає увагу на загальновідому та поширену практику, неодноразово встановлену у судових рішеннях, за якою реєстрація кримінальних проваджень зазвичай призводила до нарахування податкових зобов`язань лише за самим фактом реєстрації проваджень, що суперечить ст. 62 Конституції України. Ця практика також свідчить про те, що у багатьох випадках керівники таких підприємств надалі, при оскарженні податкових рішень у суді, заявляли про тиск під час розслідування з метою добитися слідчими органами бажаного результату для цілей визнання фіктивної діяльності підприємств. Відтак, само по собі зазначення щодо фігурування певної особи у кримінальному провадженні не має будь-якого правового значення для цілей визначення у даному випадку податкових зобов`язань.

Слід також зазначити, що під час розгляду справи відповідачем не надано рішення суду відносно контрагента позивача, яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 55-1 ГК України («Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання»). Не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України. Також не надано рішення суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.

Таким чином, на думку суду, відповідачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень.

Згідно із частиною 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплаті судового збору, здійснені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (ч. 1 ст 139 КАС України).

Керуючись ст.2, ст.8-15, ст.19-21, ст.72-78, ст.90, ст.139, ст.199-228, ст.241-255, ст.293, ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Коршункова, буд. №2, оф. 49) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 37500 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 30000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7500 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.12.2020 №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 33750 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 27000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 6750 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецзбуд М» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 07 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М.М. Толстолуцька