Справа № 200/3600/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р. Справа№200/3600/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради

до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 64547488

Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_1 про:

- визнання протиправними дій старшого державного виконавця Козаченка В.В.;

- визнання протиправною та скасування постанови від 18.02.2021 року про стягнення виконавчого збору № 64547488.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.03.2021 року отримано лист управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області в якому зазначено, що на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 18.02.2021 року № 64547488 у розмірі 24000,00 гривень не проводяться платежі за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету.

Зазначає, що постанову про стягнення виконавчого збору від 18.02.2021 року № 64547488 у розмірі 24000,00 гривень не отримував, а лише отримував постанову про стягнення виконавчого збору від 18.02.2021 року № 64547623 у розмірі 24000,00 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі 200/8623/20-а зобов`язано управління призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Листом від 22.02.2021 року № 08-16/859 управління повідомило старшого державного виконавця, що вищезазначене рішення виконано. 15.02.2021 року прийнято рішення про призначення допомоги при народженні дітей до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наголошує, що виплата допомоги здійснюється після надходження фінансування з Державного бюджету та проведення відповідних дій органами Державної казначейської служби України, тому термін виплати допомоги не має постійної конкретної щомісячної календарної дати. Виплата нарахованої допомоги не здійснена одночасно з призначенням у зв`язку з відсутністю коштів, оскільки вони не є власністю управління та не знаходяться на його рахунках.

03.03.2021 року до управління надійшли вимоги державного виконавця від 26.02.2021 року № 3179/023-501 та № 3182/023-501, про виконання рішення суду в повному обсязі, а саме в частині виплати допомоги при народженні дитини.

На виконання вимог старшого державного виконавця листом від 11.03.2021 року № 08-16/1158 управління повідомило про повне виконання судового рішення, а саме в частині виплати надавши завірену копію супровідної відомості на зарахування одноразової грошової допомоги при народженні дитини за І період березня 2021 року.

Таким чином, позивач вважає, що рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження, а постанова про стягнення виконавчого збору від 18.02.2021 року № 64547488 в розмірі 24000,00 гривень винесена неправомірно, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами Глави 11 Розділу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України та призначено судове засідання на 14 квітня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року задоволено заяву управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради про забезпечення позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надано відзив на позовну заяву (а.с. 51-53). В обґрунтування незгоди з позовною заявою зазначає, що на виконанні відділу примусового виконання рішень перебуває виконавчий лист № 200/8623/20-а від 03.02.2021 року про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

18.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано стягувачу та боржнику.

25.02.2021 року до відділу надійшов лист боржника від 22.02.2021 року № 08-16/859, яким повідомлено, що управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначено ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , виплату допомоги включено в основну відомість березня.

Станом на 26.02.2021 року судове рішення не виконано в частині виплати ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , та ненадані письмові докази повного виконання рішення суду, тому 26.02.2021 року державним виконавцем надіслано вимогу, щодо виконання рішення в повному обсязі.

11.03.2021 року надійшов лист боржника, яким повідомлено, що ОСОБА_1 виплачена допомога при народженні дитини, в розмірі встановленому Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», виплата нарахованої допомоги здійснена 09.03.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Враховуючи зазначене, винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, а не його правом.

Щодо стягнення виконавчого збору зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/8623/20-а від 03.02.2021 року виконано боржником в повному обсязі лише 09.03.2021 року, тобто після відкриття виконавчого провадження (18.02.2021 року).

Наголошує, що обов`язок винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження не ставиться діючим законодавством у залежність від добровільного виконання вимог виконавчого документа боржником.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Письмові пояснення, щодо заявленого позову не надала.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2021 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 200/8623/20-а, відповідно до якого зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народжені дитини ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (а.с. 60).

ОСОБА_1 звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою від 11.02.2021 року про прийняття до провадження виконавчого листа у справі № 200/8623/20-а щодо зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народжені дитини ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (а.с. 59).

18 лютого 2021 року на підставі виконавчого листа № 200/8623/20-а від 03.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Козаченко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64547488 (а.с. 62). Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та пунктом 3 передбачено стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24000,00 гривень (а.с. 62 зв.бік).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Козаченко В.В. 18 лютого 2021 року також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 64547488 при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/8623/20-а від 03.02.2021 року виданого Донецьким окружним адміністративним судом (а.с. 64, 66).

25 лютого 2021 року відділом примусового виконання рішень отримано лист управління від 22.02.2021 року № 08-16/859 в якому на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження доводить до відома, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року управлінням виконано в повному обсязі (а.с. 67). Зазначено, що допомога ОСОБА_1 призначена та виплату включено в основну відомість березня.

До листа від 22 лютого 2021 року № 08-16/859 додано рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 15.02.2021 року та довідку про розрахунок призначеної та нарахованої допомоги сім`ям з дітьми (а.с. 68-69).

26 лютого 2021 року відділом примусового виконання рішень винесено вимогу, якою вимагає виконати рішення суду в повному обсязі в 10-денний термін з дня отримання вимоги, оскільки станом на 26.02.2021 року судове рішення не виконано в частині виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , та ненадані письмові докази повного виконання рішення суду (а.с. 70).

Листом від 11 березня 2021 року № 08-16/1158 управління на виконання вимоги старшого державного виконавця повідомило, що ОСОБА_1 призначено допомогу при народженні дитини та здійснено її виплату 09.03.2021 року, про що свідчить супровідна відомість на зарахування одноразової грошової допомоги при народженні дитини (а.с. 74). Крім того, повідомило, що управлінням сплачено 162,23 гривень за витрати виконавчого провадження ВП 64547488.

До листа від 11 березня 2021 року № 08-16/1158 додано супровідну відомість на зарахування № 6 від 01.03.2021 року та платіжне доручення № 58 від 24.02.2021 року на суму 162,23 гривень про сплату витрат виконавчого провадження (а.с. 75-77).

Заявою від 12.03.2021 року № 4049 відділ примусового виконання рішень звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 64547488 від 18.02.2021 року (а.с. 72).

Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з метою здійснення заходів передбачених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників направило зазначену заяву про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 64547488 від 18.02.2021 року листом від 17.03.2021 року № 04-16/1084 направило на адресу управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янськ Донецької області (а.с. 73).

Запитом від 24.03.2021 року № 03-17-08/346 управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янськ Донецької області просило повідомити код та назву програмної класифікації видатків та кредитування, код економічної класифікації видатків бюджету, бюджетний рахунок, з якого проводитиметься безспірне списання коштів та зазначено, що на період встановлення даних не проводяться платежі за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім платежів, зазначених у п. 25 Порядку (а.с. 6).

Позивач вважає протиправними дії старшого державного виконавця та протиправною постанову від 18 лютого 2021 року ВП № 64547488 про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 гривень у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Спірним питанням даної справи є винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 гривень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII установлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з частиною третьою статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 6000,00 гривень.

На виконанні у відповідача знаходився виконавчий документ щодо виконання судового рішення немайнового характеру, а відтак сума виконавчого збору 24000,00 (4 х 6000,00) визначена вірно.

Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (надалі Інструкції №512/5).

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

З аналізу статей 26, 27 Закону №1404-VIII випливає, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець обов`язково зазначає одночасно з відкриттям виконавчого провадження у відповідній постанові.

Водночас у Законі №1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII), а також умову, коли зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не підлягає стягненню.

В останньому випадку йдеться про частину дев`яту статті 27 Закону №1404-VIII, за змістом якої виконавчий збір не стягується, якщо відповідне рішення було виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження.

Отже, одночасно з відкриттям виконавчого провадження (крім випадків, визначених у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VIII) державний виконавець зазначає про стягнення виконавчого збору. Проте, якщо під час виконавчого провадження буде встановлено, що рішення суду виконано до його відкриття, виконавче провадження закривається, а зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не стягується.

Тотожну за змістом правову позицію Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже неодноразово викладав у постановах від 23 січня 2019 року в справі № 703/1086/17, від 20 лютого 2019 року в справі № 712/5014/17, від 13 лютого 2019 року в справі № 295/13991/16-а.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції №512/5 якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Згідно з пунктом 13 розділу IX Інструкції №512/5 при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Суд зазначає, що управлінням 15.02.2021 року прийнято рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми та здійснено відповідний розрахунок допомоги при народженні дитини.

Відділ примусового виконання рішень 18.02.2021 року відкрив виконавче провадження, проте, виплата нарахованої допомоги здійснена 09.03.2021 року, що не заперечується та не спростовується позивачем.

Отже, судом встановлено, що виконавчий лист № 200/8623/20-а, виданий 03.02.2021 року Донецьким окружним адміністративним судом не був виконаний в повному обсязі станом на дату відкриття виконавчого провадження, а саме 18.02.2021 року.

Таким чином, у державного виконавця у спірних відносинах відсутні підстави для звільнення позивача від сплати виконавчого збору, передбачені ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи те, що законодавцем імперативно покладено на державного виконавця обов`язок щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, позивачем не надано доказів оскарження чи скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 64547488 від 18.02.2021 року.

Також, суд наголошує, що позивачем сплачено витрати на проведення виконавчий дій в загальній сумі 162,23 гривень, що свідчить про погодження дій відділу примусового виконання рішень.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на часткове виконання рішення суду в межах повноважень, оскільки вказані обставини матимуть значення у разі прийняття державним виконавцем постанови про стягнення штрафу за невиконання рішення суду.

Втім, як випливає з матеріалів справи 15.02.2021 року позивачем було лише ухвалено рішення про призначення та нарахування коштів стягувачу, які фактично були направленні на виплату лише 09 березня 2021 року, тобто повне виконання судового рішення відбулося вже після винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, позивачем не доведено повного виконання судового рішення, яке передбачає обов`язкову виплату стягувачу коштів, станом на день відкриття виконавчого провадження, а тому відсутні законні підстави для задоволення даного позову.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною третьою цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина четверта наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Доводи позивача щодо того, що старшим державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання рішення, крім прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, суд не бере до уваги, оскільки положеннями ст. 27 Закону № 1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Щодо доводів позивача стосовно відсутності реальних заходів з боку старшого державного виконавця, спрямованих на примусове виконання рішення суду та доводів про те, що за відсутності вчинення дій державного виконавця, на переконання позивача, відсутні й підстави для стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, в силу приписів ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII, момент стягнення виконавчого збору законодавець безальтернативно пов`язує саме з фактом винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, незалежно від вчинення ним заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Аналізуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Суд вважає, що фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом № 1404-VІІІ не передбачено.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 р. у справі № 750/7624/17.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору ґрунтується на приписах Закону № 1404-VIII, а тому підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 64547488 від 18.02.2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність дій у виконавчому провадженні вимогам встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом зазначених процесуальних норм питання скасування заходів забезпечення позову також вирішується судом під час ухвалення судового рішення.

У зв`язку з викладеним заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84116, Доненька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, буд. 40, ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульвар Машинобудівників, буд. 32, ), третя особа: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.12.2019р. № 1429-: 84100, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 64547488 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, застосовані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова