Справа № 640/9781/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 квітня 2021 року м. Київ № 640/9781/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ))

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м.Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15)

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 09.02.2015 № 95-о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з частини 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач, оскаржуючи наказ від 09.02.2015 №95-о/с про звільнення його з посади, до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся 09 квітня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

В прохальній частині позову серед іншого просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення за захистом своїх порушених прав позивач у позові посилається на те, що з витягом з спірного наказу ознайомився лише 20.03.2021 після направлення до відповідача адвокатського запиту з вимогою про надання інформації т копій документів.

Як встановлює частина 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Тобто, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються в цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Вирішуючи питання про визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, суд встановив, що позивачем до позовної заяви додано копію трудової книжки, до якої 12.02.2015 внесено запис про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі спірного наказу № 95-о/с від 09.02.2015. В подальшому позивач працевлаштовувався за іншим місцем роботи, про що також внесено відповідні записи до трудової книжки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем отримано трудову книжку, про звільнення з посади йому було відомо значно раніше, ніж відбулось звернення до суду з даним позовом.

Крім того, судом встановлено, що позивач неодноразово в 2019 році звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з аналогічними позовними вимогами. Позовні заяві № 640/22928/19 та № 640/15581/19 ОСОБА_1 повертались судом у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду в даним адміністративним позовом з неповажних причин, а тому у суду відсутні підстави для його поновлення.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з наведеного суддя дійшов до висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 123, пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу негайно.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук