Справа № 640/30786/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Київ № 640/30786/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

третя особа ОСОБА_1

про скасування постанови про накладання штрафу

УСТАНОВИВ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладання штрафу у виконавчому провадженні № 62562264.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем рішення суду виконане ще 02 березня 2020 року, проте державним виконавцем винесено постанову про накладання штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 27 січня 2021 року. Зобов`язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву та належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 62562264.

У судовому засіданні 27 січня 2021 року представник позивача позов підтримав, представник відповідача заперечив проти позову, третя особа та його представник проти позову заперечили. Судом ухвалено рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві надати суду протягом 3-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідченні докази отримання від Державної служби України з надзвичайних ситуацій супровідного листа вих. від 02 березня 2020 року № 20-3709/201 та довідки від 02 березня 2020 року № 20-107/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Вказану ухвалу ГУ ПФУ у м. Києві отримав 29 січня 2021 року, проте вимоги вказаної ухвали не виконано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві надати суду протягом 3-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідченні докази отримання від Державної служби України з надзвичайних ситуацій супровідного листа вих. від 02 березня 2020 року № 20-3709/201 та довідки від 02 березня 2020 року № 20-107/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1.

19 березня 2021 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшли пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 62562264 відкрите постановою державного виконавця від 15 липня 2020 року за виконавчим листом № 640/15906/19, виданим 30 квітня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва, яким зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливо важливі завдання та премії, починаючи з 01 березня 2018 року.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження № 6256224 зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11 листопада 2020 року за невиконання без поважних причин рішення суду на боржника Державну службу України з надзвичайних ситуацій накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VII закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини другої статті 75 Закону № 1404-VII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, що листами від 24 липня 2020 року та від 11 серпня 2020 року Боржник повідомляв відповідача про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, на підтвердження чого надано копію довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно рішення суду, що видана 02 березня 2020 року та копію листа від 02 березня 2020 року № 20-3709/201 про направлення складеної довідки до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві.

Разом з тим, як свідчать матеріали виконавчого провадження, третьою особою надано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України лист Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 16 червня 2020 оку, яким ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 15 червня 2020 року така довідка на адресу пенсійного органу не надходила.

В свою чергу, позивачем надано суду копію довідки від 02 березня 2020 року № 20-107/1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливо важливі завдання та премії, починаючи з 01.03.2018 року.

Вищезазначену довідку ДСНС було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві листом від 02 березня 2020 року № 20-3709/201, що підтверджується копією реєстру на вихідну кореспонденцію ДСНС за 2-3 березня 2020 року, копією реєстру замаркованої кореспонденції № 3 згідно договору, укладеного між АТ "Укрпошта" та ДСНС від 13 лютого 2020 року № 111.11.1.2.-550/22-5-4, копією відомості на просту письмову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків державного знака маркувальної машини, подану в поштове відділення № 30 та копією фіскального чека АТ "Укрпошта" № 1228 від 03 березня 2020 року (зазначені докази містяться в матеріалах справи).

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2021 року та від 25 лютого 2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві надати суду протягом 3-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідченні докази отримання від Державної служби України з надзвичайних ситуацій супровідного листа вих. від 02 березня 2020 року № 20-3709/201 та довідки від 02 березня 2020 року № 20-107/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 15 березня 2021 року № 2600-0310-7/42827 повідомлено суд, що дійсно до Головного управління Пенсійного фонду України 20 березня 2020 року за вх. 2918/5 надійшла довідка від 02 березня 2020 року № 20-107/1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливо важливі завдання та премії, починаючи з 01 березня 2018 року, на наразі долучена до пенсійної справи ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачем - Боржником у виконавчому провадженні виконане рішення суду до відкриття виконавчого провадження, відтак позов в частині скасування постанови про накладання штрафу у виконавчому провадженні № 62562264 підлягає задоволенню.

Щодо визнання протиправними дій державного виконавця, суд зазначає, що дослідивши матеріали виконавчого провадження, серед яких лист Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України лист Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 16 червня 2020 оку, яким ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 15 червня 2020 року така довідка на адресу пенсійного органу не надходила, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення постанови про накладання штрафу.

У взаємозв`язку з наведеним суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

З наведеного вбачається, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

В даному випадку, дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладання арешту вчинені у відповідності у вимог законодавства, з урахуванням матеріалів виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11 листопада 2020 року ВП № 62562264 про накладення штрафу.

3. В інший частині позову відмовити.

4. Стягнути на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01054, м. Київ, вул. О.Гончара, 55, ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 287, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова