Справа № 200/2646/19-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 200/2646/19-а

адміністративне провадження № К/9901/9832/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гусака М.Б., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі №200/2646/19-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019, у справі №200/2646/19-а відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області 17.03.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій звернулось до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до довідки про відсутність даних в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства про зарахування судового збору апелянтом не сплачено судовий збір, отже станом на 02.07.2019 недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області повернуто заявнику, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуто у визначений судом термін.

10.02.2021 Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області повторно звернулось з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою.

Однак, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №200/2646/19-а відмовлено.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 було ухвалено в порядку письмового провадження та набрало законної сили з моменту ухвалення.

Отже, останнім днем для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 24.04.2019, в той час, як апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду подано заявником лише 10.02.2021, що свідчить про пропуск встановленого законом річного строку на апеляційне оскарження без можливості його поновлення навіть з поважних причин.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що незалежно від наведених у заяві про поновлення строку підстав, необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №200/2646/19-а, оскільки відповідач звернувся після спливу одного року з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої та частиною другої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі №200/2646/19-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк М.Б. Гусак Р.Ф. Ханова