Справа № 280/416/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Справа № 280/416/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; )

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на користь УК у Вознесен.р-ні м.Зап./Вознес/18050400 (код одержувача 38025409) в Казначейство України (ЕАП) МФО 899998) податкового боргу: з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 13 892,10 грн. (код платежу 18050400 на р/р UA0008007).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 13 892,10 грн., внаслідок чого відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючий орган набув право звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу платника податків. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. В межах встановленого строку позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 15.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 15.03.2021.

Ухвалою суду від 15.03.2021 розгляд справи відкладено у судовому засіданні на 12.04.2021.

У судове засідання 12.04.2021 представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання (вх.№120917 від 12.04.2021), у якому просить розглянути справу без його участі у письмовому провадженні, на задоволенні позовних вимог наполягає.

У судове засідання 12.04.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на офіційну адресу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ), судова повістка не вручена з причин «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (за посиланням https://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/pres-centr/news2/1091242/).

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.05.2006, номер запису: 0023074, основний вид діяльності за кодом КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний), перебуває на обліку у позивача (Вознесенівське управління у м.Запоріжжі) з 18.05.2006 (а.с.12-13).

16.01.2012 ФОП ОСОБА_1 звернувся до контролюючого органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (реєстраційний номер за даними податкового органу №003068 від 17.01.2012) з проханням перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012, обравши 2 групу платників єдиного податку за ставкою податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати (а.с.17-18).

За поданою заявою контролюючим органом нараховано в інтегрованій картці платника податків належні до сплати суми єдиного податку (а.с.4):

- за грудень 2017 року по терміну сплати 20.12.2017 - 640,00 грн.;

- за січень 2018 року по терміну сплати 20.01.2018 - 744,60 грн.;

- за лютий 2018 року по терміну сплати 20.02.2018 - 744,60 грн.;

- за березень 2018 року по терміну сплати 20.03.2018 - 744,60 грн.;

- за квітень 2018 року по терміну сплати 20.04.2018 - 744,60 грн.;

- за травень 2018 року по терміну сплати 20.05.2018 - 744,60 грн.;

- за червень 2018 року по терміну сплати 20.06.2018 - 744,60 грн.;

- за липень 2018 року по терміну сплати 20.07.2018 - 744,60 грн.;

- за серпень 2018 року по терміну сплати 20.08.2018 - 744,60 грн.;

- за вересень 2018 року по терміну сплати 20.09.2018 - 744,60 грн.

Крім того, контролюючим органом проведено камеральну перевірку платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт від 30.08.2018 №2918/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , згідно з висновками якого встановлено несплату (не перерахування) відповідачем єдиного податку (а.с.23-24).

На підставі висновків акту камеральної перевірки від 30.08.2018 №2918/08-01-50-07/ НОМЕР_1 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2018, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 6 550,70 грн, яке направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та вручено 24.11.2018 (а.с.19).

Контролюючий орган направив на адресу відповідача поштою податкову вимогу від 25.06.2018 №19613-50/829, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 24.06.2018 становить 8 083,23 грн., податкова вимога повернулась без вручення з відміткою поштової служби від 01.08.2018 «за закінченням терміну зберігання» (а.с.16).

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що податковий борг відповідача з моменту направлення податкової вимоги від 25.06.2018 №19613-50/829 не переривався (а.с.7-11).

Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось з даним позовом до суду на виконання наданих ПК України повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.291.2 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК України).

Згідно з п.293.1 ст.293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.2 ст.293 ПК України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.295.1, п.295.2 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені п.12.3.4 п.12.3 ст.12 цього Кодексу.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом здійснено нарахування авансових внесків з єдиного податку для ФОП ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви, виходячи з розміру обраної ставки єдиного податку за період з грудня 2017 року по вересень 2018 року.

У зв`язку з несплатою відповідачем нарахованих авансових внесків з єдиного податку за період з грудня 2017 року по вересень 2018 року виник податковий борг в розмірі 7 341,40 грн.

Крім того, відповідно до п.122.1 ПК України (в редакції на момент винесення податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2018) несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 113.1 ст.113 ПК України визначеного, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Надані до матеріалів справи письмові докази свідчать про те, що контролюючим органом виконано обов`язок направлення податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2018 на адресу відповідача, яке ним отримано 24.11.2018.

У визначені податковим законодавством строки відповідач не сплатив штрафні санкції в розмірі 6 550,70 грн., застосовані податковим повідомленням-рішенням № від 12.11.2018, у зв`язку з чим таке зобов`язання є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 ПК України).

Судом встановлено, що контролюючий орган виконав обов`язок на направив на адресу відповідача податкову вимогу від 25.06.2018 №19613-50/829, яка повернулась без вручення з відміткою поштової служби від 01.08.2018 «за закінченням терміну зберігання», отже вважається врученою належним чином.

Згідно з п.59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пункт 101.1 ст.101 ПК України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція щодо строку стягнення податкової заборгованості була викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №807/2097/16 (провадження К/9901/99/17), яка враховується судом при прийнятті рішення у даній справі.

Як судом встановлено під час розгляду справи, позивач звернувся до суду з позовом 30.12.2020 (дата подання до відділення поштового зв`язку), проте просить суд стягнути також заборгованість з єдиного податку за період, що перевищує 1095 днів: за грудень 2017 року по терміну сплати 20.12.2017 в розмірі 640,00 грн, а відтак зазначений податковий борг не підлягає стягненню в силу положень статей 101, 102 ПК України.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню податковий борг з єдиного податку, який виник у зв`язку з несплатою авансових платежів за період з січня 2018 року по вересень 2018 року в розмірі 6 701,40 грн, а також на підставі податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2018 в сумі 6 550,70 грн, а всього у загальному розмірі 13 252,10 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 205, 243-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 13 252,10 грн. (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 10 коп.), які зарахувати на користь УК у Вознесен.р-ні м.Зап./Вознес/18050400 (код одержувача 38025409), Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код платежу 18050400 на р/р НОМЕР_2 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166;

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року.

Суддя М.О. Семененко