Справа № 947/6915/21
Суддя: Салтан Л. В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/6915/21
Провадження № 2-а/947/88/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В..

за участю секретаря Громико В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (65121, м. Одеса, вул. Левітана, 113) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2021 року представник громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеса з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання його покинути територію України до 26 лютого 2021 року.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 26 лютого 2021 року заступником начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України було прийняте рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано його покинути територію України до 26 лютого 2021 року.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, незаконним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, вказуючи на те, що він вирішив покинути країну своєї громадянської приналежності у зв`язку із переслідуваннями, побоюваннями за своє життя та здоров`я, та мав намір запросити статус біженця в Україні. Так як він не міг офіційно перетнути кордон своєї країни, то вирішив зробити це поза межами пунктів пропуску Туреччини і з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України, після чого мав намір звернутися із заявою про отримання статусу біженця в Україні. Через побоювання за своє життя та здоров`я при виявлені його органами прикордонної служби представився громадянином Сирійської Республіки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що 08 лютого 2021 року через свого представника звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою-анкетою про визнання біженцем, або особою, що потребує додоткового захисту, та на даний час та в момент винесення оскаржуваного рішення на розгляді у ГУ ДМС України в Одеській області перебувають матеріали по визнанню біженцем, або особою, що потребує додаткового захисту громадянина Турецької Республіки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також стверджує, що в оскаржуваному рішенні про примусове повернення стверджено про факт вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України. Однак, на момент прийняття оскаржуваного рішення про примусове повернення позивача не було визнано постановою суду винним у скоєні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України.

Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення винесене передчасно, з порушенням його законних прав та інтересів, у зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність. Також представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2020 року, в пункті пропуску через державний кордон України «Чорноморський рибний порт» було виявлено особу, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

27 листопада 2020 року за адміністративним позовом Одеського прикордонного загону по справі № 947/35366/20 Київським районним судом м. Одеси прийнято рішення про затримання особи, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

27 листопада 2020 року затриману особу, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до ПТТ Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління.

30 листопада 2020 року начальником Одеського прикордонного загону було прийнято рішення про поміщення до державної установи «Миколаївський ПТПІ ДМС України» пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 лютого 2021 року адвокат Ковальська С.Є. надала до Одеського прикордонного загону заяву, до якої надала оригінал паспортного документа на ім`я громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 лютого 2021 року Одеським прикордонним загоном направлено запит до Генерального Консульства Турецької Республіки в Одесі про надання підтверджуючої інформації стосовно громадянства та анкетних даних особи яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 лютого 2021 року на адресу Одеського прикордонного загону з Генерального консульства Республіки Туреччина в м. Одесі надійшла відповідь на запит Одеського прикордонного загону стосовно громадянства та анкетних даних особи яка назвалася громадянином Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначену особу встановлено, нею є громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 лютого 2021 року представник Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив прийняти рішення про затримання громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Як вбачається з рішення Київського районного суду м. Одеси від 17лютого 2021 року у справі № 947/5484/21, яке набрало чинності, позивач стверджував, що під час перебування у пункті тимчасового тримання Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління зазначений іноземець звернувся з заявою-анкетою про визнання громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біженцем, або особою, що потребує додаткового захисту в Україні до ГУДМСУ в Одеській області, про що стало відомо з заяви, при надані до Одеського прикордонного загону до відома пакету документів на громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, № 947/5484/21, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі та зазначено, що надані до позову матеріали не містять належним чином оформленої заяви відповідача до органів державної міграційної служби, а наявна в матеріалах справи анкета від 08 лютого2021 року викладена невідомою мовою, не містить перекладу, та не дає змоги зрозуміти до якого саме органу та з якого приводу відбулось таке звернення.

Також суд під час розгляду вказаної справи не прийняв до уваги у якості належного та допустимого доказу опис вкладення у цінний лист від 08 лютого 2021 року, так як з вказаного опису не вбачається хто саме його склав та подав зазначені в ньому документи, враховуючи твердження відповідача, що він до компетентних органів України з такою заявою не звертався.

18 лютого 2021 року заступником начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України було прийняте рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано його покинути територію України до 26 лютого 2021 року.

З відповіді ДМС України Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області вбачається, що станом на 18 лютого 2021 року, тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення про примусове повернення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області з письмовими клопотаннями про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався, на обліку не перебуває.

З відповіді ДМС України Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області вбачається, що клопотання про визнання біженцем або особо, яка потребує додаткового захисту громадянина Туреччини на установчі дані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято до розгляду 25 лютого 2021 року, особу документовано довідкою про звернення за захистом в Україні серії 011669, терміном дії до 25.03.2021 року.

Однак, суд бере до уваги той факт, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення про примусове повернення, а саме 18 лютого 2021 року, позивач не звертався з заявою про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, більш того, копію вказаного рішення отримав в день його винесення, від підпису про отримання відмовився, у визначений вказаним рішенням строк територію України не покинув.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Оскаржуване рішення про примусове повернення від 18 лютого 2021 року прийняте на підставі ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, з підстав того, що громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 законних підстав перебування на території України не має.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства визначається Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року.

Пунктами 5 та 6 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги, що постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.

Твердження ж представника позивача щодо того, що на момент винесення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП, на думку суду, у будь-якому разі не може свідчити про законність його перебування на території України.

Тому, позовна заява в частині визнання протиправним і скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18 лютого 2021 року щодо громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 371, КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (65121, м. Одеса, вул. Левітана, 113) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано в десятиденний строк із дня проголошення рішення.

Головуючий Салтан Л. В.