Справа № 380/5310/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5310/21
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

14 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - відповідач, виконком ЛМР), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.03.2021 № 175 «Про вирішення питання балансового обліку нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 ».

Позивачем 16.04.2021 (вх.№24560) повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення виконкому ЛМР від 17.03.2021 № 175 «Про вирішення питання балансового обліку нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 » до набрання законної сили рішення у справі;

- заборони вчиняти будь-які дії на виконання рішення виконкому ЛМР від 17.03.2021 № 175 «Про вирішення питання балансового обліку нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 » до набрання законної сили рішення у справі.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірним рішенням фактично позбавлено ОСОБА_1 як сімейного лікаря та працівника Комунального некомерційного підприємства «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» робочого місця, оскільки вона не зможе проводити прийом і обстеження пацієнтів на АДРЕСА_1 , де знаходиться її особистий кабінет. Вказує, що реорганізація поліклініки, що здійснюється на підставі спірного рішення, для 24 сімейних лікарів, серед яких є і сама позивач, означає фактичне розірвання декларацій з пацієнтами, які обслуговують близько 40 000 мешканців мікрорайону, що беззаперечно вплине як на умови праці сімейних лікарів, так і надання медичної допомоги мешканцям мікрорайону. Додатково зазначила, що лікарів, середній і молодший персонал, в тому числі і ОСОБА_1 , повідомлено про необхідність написання заяв на звільнення з Комунального некомерційного підприємства «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» та прийом на роботу до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова». Вказує, що трудовий колектив та профспілковий комітет даної установи неодноразово висловлювали незгоду із спірним рішенням. Вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову буде суттєво утруднено, а згодом, ймовірно й взагалі унеможливлено поновлення прав позивача на належні умови праці.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про її необґрунтованість, мотивуючи це наступним.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Зокрема, позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Предметом оскарження є рішення виконкому ЛМР від 17.03.2021 № 175 «Про вирішення питання балансового обліку нежитлових приміщень на вул. Гетьмана І. Мазепи, 25».

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії спірного рішення та заборони вчиняти будь-які дії на виконання рішення виконкому ЛМР від 17.03.2021 № 175 «Про вирішення питання балансового обліку нежитлових приміщень на вул. Гетьмана І. Мазепи, 25» до набрання законної сили рішення у справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач у поданій вдруге заяві обґрунтовує незгодою трудового колективу Комунального некомерційного підприємства «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» та профспілкового комітету із спірним рішенням, яке, на думку ОСОБА_1 , порушує права та інтереси сімейних лікарів цієї лікарні та мешканців мікрорайону, що обслуговуються у ній.

Суд зазначає, що такі підстави не можуть бути взяті до уваги при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивач не уповноважений представляти вказаних осіб. Принаймні до заяви жодних документів на таке представництво не долучено.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , як і в першій заяві, обґрунтовує порушенням спірним рішенням права позивача на належні умови праці в приміщенні поліклініки на вул. Гетьмана І. Мазепи, 25 у м. Львові, де знаходиться її особистий кабінет.

Водночас, у заяві про забезпечення позову позивач зазначає про те, що їй та іншим працівникам Комунального некомерційного підприємства «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» запропоновано вакантні посади у Комунальному некомерційну підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», на баланс якої спірним рішенням передано нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 .

Пропозиція вакантних посад у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» не узгоджується з доводами позивача про порушення її прав.

Щодо посилань позивача на рішення відповідача №194 від 19.03.2021 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва на нове будівництво КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» наземного закритого переходу від дитячої поліклінічного відділення КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» на вул. Гетьмана І. Мазепи, 25 до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» на вул. І. Миколайчука, 9 у м. Львові», то таке не є предметом оскарження у даній справі.

Заявником не подано доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних в заяві заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом якого вона звернулася.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною другою статті 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, тому у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.П. Хома