Справа № 420/997/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/997/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Мельника Ю.В.,

представника позивача Курсоніс В.В. (за довіреністю),

представника відповідача адвоката Самодурової Н.В. (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції питання щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіна Дениса Володимировича, юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №97 від 21.10.2020 року, визнання протиправним та скасування рішення №54808133 від 27.10.2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 січня 2021 року надійшов адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіна Дениса Володимировича, юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- припинити право на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 57 від 04.06.2020 року на «Реконструкцію нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 97 від 21.10.2020 року на «Реконструкцію нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яка подана ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення №54808133 від 27.10.2020 року, прийняте державним реєстратором Холоднобалківської сілької ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіним Денисом Володимировичем;

- зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану, шляхом знесення за власний рахунок.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання на 03 березня 2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, витребувано у державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіна Дениса Володимировича (вул. Санаторна, буд.2-а, с. Холодна Балка, Біляївський район, Одеська область, 67660) усі наявні на час розгляду справи та належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення магазину-офісу з реєстраційним номером №101, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, закрито підготовче провадження у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіна Дениса Володимировича, юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №97 від 21.10.2020 року, визнання протиправним та скасування рішення №54808133 від 27.10.2020 року та зобов`язання вчинити певні дії та призначити справу до судового розгляду по суті на 13 квітня 2021 року о 10 год. 00 хв. в Одеському окружному адміністративному суді за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, зала судових засідань 30, у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні 13 квітня 2021 року судом постановлено на обговорення питання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку з наявність у даній справі приватно-правового спору.

Представник позивача заперечував відносно закриття провадження по справі та зазначив, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства згідно позиції викладеній у письмових поясненнях наданих до суду.

Представник відповідача відносно закриття провадження не заперечувала та зазначила, що в частині позовних вимог, викладених у пунктах 1, 2 позову слід відмовити, а в частині позовних вимог, викладених у пунктах 3, 4 позову слід закрити провадження.

Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович, представники юридичного департаменту Одеської міської ради та Одеської міської ради в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Від третіх осіб в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи за їх відсутності (вхід. №ЕП/8897/21 та №ЕП/8918/21).

Вивчивши матеріали справи та вислухавши думку представників сторін, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження по даній справі з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Як встановлено ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

У п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України зазначено, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в інтересах територіальної громади міста Одеси звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про: припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 57 від 04.06.2020 року; скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 97 від 21.10.2020 року; визнання протиправним та скасування рішення №54808133 від 27.10.2020 року, прийняте державним реєстратором Холоднобалківської сілької ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіним Денисом Володимировичем; зобов`язання ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану, шляхом знесення за власний рахунок.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що під час комісійного обстеження встановлено, що за вищевказаною адресою замість реконструкції нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані здійснено прибудову (одноповерхову) до нежитлового приміщення магазину-офісу з влаштування фасадного входу розмірами 5,3 м. * 6,4 м., яка являє собою одноповерхову споруду, одна із сторін (зовнішня стіна) побудована із червоної цегли, дві інші - скляні віконні та дверний блоки. Документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою відсутні. Таким чином, на переконання позивача, фактично виконані роботи зі зміною геометричних розмірів фундаментів у плані із одночасним самовільним захопленням земельної ділянки, що перебуває у власності територіальної громади м. Одеси.

Отже, цей позов подано на поновлення порушеного, на думку позивача, права власності територіальної громади міста Одеси на нежиле приміщення першого поверху.

Частиною другою статті 331 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З матеріалів справи також вбачається, що державним реєстратором ОСОБА_2 внесено відомості до реєстру на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення магазину - офісу, загальною площею 54,1 кв.м. із зміною на загальну площу - 80,7 кв.м., власником нежитлових приміщень магазину - офісу є ОСОБА_1 .

Також, в технічному паспорті виготовленому ТОВ «ОДЕСЬКЕ БТІ», від 23.10.2020 року №430/20, загальна площа нежитлових приміщень магазину - офісу за вказаною адресою складає - 80,7 кв.м.

Вищезазначене рішення державного реєстратора прийнято на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 97 від 21.10.2020 року та технічного паспорту №430 від 23.10.2020 року.

Таким чином, оспорювання рішення Управління ДАБК про реєстрацію Декларації в цьому випадку поглинається спором про речове право, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За таких обставин скасування оскаржуваного рішення Управління ДАБК за умови реєстрації нерухомого майна ОСОБА_1 , яка стала власником нежитлових приміщень магазину-офісу, не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

Крім того, у судовому засідання представник позивача підтвердив, що право відповідача на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 57 від 04.06.2020 року, станом на час звернення до суду з даним адміністративним позовом, фактично реалізоване шляхом реєстрації права власності на нежитлові приміщення магазину офісу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спір у справі стосується не стільки правомірності дій відповідача при реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скільки правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна, створений за результатами реконструкції квартири, а тому захист порушеного права власності територіальної громади міста Одеси має вирішуватися в порядку, встановленому ЦПК України.

Поновити своє порушене право позивач може шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку цивільного судочинства із залученням до справи як відповідача фізичної особи - власника майна.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, суд зазначає, що якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувалися реєстрації прав ОСОБА_1 , а не позивача.

Належними відповідачами у такому спорі мають бути особи, реєстрацію за якими речового права оскаржує позивач. Участь державного реєстратора та співвідповідача у разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №813/2927/16, від 11 вересня 2019 року у справі №815/4789/16, від 13 червня 2018 року у справі №816/421/17 та від 15 травня 2018 року у справі №815/7121/14.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також приймаючи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 30 січня 2020 року у справі №813/2927/16, від 11 вересня 2019 року у справі №815/4789/16, від 13 червня 2018 року у справі №816/421/17 та від 15 травня 2018 року у справі №815/7121/14, суд зазначає, що вирішення даного спору підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За правилами п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що при зверненні Управління ДАБК ОМР з даною позовною заявою, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі та роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.19, 20, 122, 123, 183, п.1 ч.1 ст.238, 243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіна Дениса Володимировича, юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №97 від 21.10.2020 року, визнання протиправним та скасування рішення №54808133 від 27.10.2020 року та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 15 квітня 2021 року.

Суддя С.О. Стефанов

.