Справа № 520/3806/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
13 квітня 2021 року № 520/3806/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , грошової компенсації за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2020 року.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та у липні 2020 року звільнився з військової служби у зв`язку із закінченням терміну дії контракту. На речовому забезпеченні під час проходження військової служби перебував у відповідача Військовій частині НОМЕР_2 , який зареєстрований з такою назвою в ЄДРПОУ за №14321742.

18 серпня 2020 року на карт-рахунок позивача Військовою частиною НОМЕР_2 було перераховано грошові кошти у сумі 41376 грн. 63 коп. з позначкою «заробітна плата».

Оскільки з 28 липня 2020 року військову службу у цій частині позивач не проходив та не працює за трудовим договором, 20 листопада 2020 року він звернувся із запитом до відповідача та просив повідомити, що за гроші було перераховано ВЧ НОМЕР_2 .

Однак відповідач проігнорував запит та відповіді, а також запитувані документи, не надав.

11 лютого 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з аналогічним запитом.

Відповідачем 23.02.2021р. за №703/М-28/1799 на повторний запит було надано відповідь та надано «Довідку-розрахунок №81 на виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна» від 27.07.2020 р., «Довідку закупівельних цін яких років застосовувались для нарахування грошової компенсації» від 22.02.2021р., а також витяг з наказу відповідача від 11.08.2020 р. №339-ос.

З наданої відповідачем на повторний запит відповіді від 23.02.2021 за №703/М-28/1799 та доданих до неї документів, позивач довідався, що, в порушення приписів чинного законодавства України, нарахування та виплату компенсації за не отримане речове майно відповідачем було здійснено за цінами минулих років, а не за цінами станом на 01.01.2020 року (рік звільнення з військової служби).

Так, протягом військової служби з незалежних від нього причин ОСОБА_1 не отримував належне йому речове майно. Відповідач здійснив компенсацію вартості не отриманого мною речового майна, однак нарахування та виплату такої компенсації було ним здійснено за цінами минулих років, починаючи лише з 2009 року.

При цьому, відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за не отримане речове майно виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби станом на 01 січня 2020 року (рік звільнення з військової служби).

Тобто, компенсація повинна була здійснюватися за цінами станом на 01 січня 2020 року, а не за цінами минулих років, як здійснював відповідач .

Позивач не згоден з діями Військової частини № НОМЕР_2 , а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному та дослідивши надані матеріали справи суд вважає за необхідним вказати наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 9-1 вказаного Закону продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178), який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 3-5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби,

Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби ( пункт 3), за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Відповідно до Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої відповідними структурами станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, з огляду на те, що позивача було виключено із списків військової частини у 2020 році довідка про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу повинна була видаватися на підставі закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2020 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) грошової компенсації за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2020 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.