Справа № 440/3172/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/3172/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка Максима Юрійовича та Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка Максима Юрійовича /далі - відповідач-1/, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про:

- визнання протиправними дій головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка Максима Юрійовича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 64879602;

- визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 64879602 /а.с.1-5/.

Позов обґрунтований тим, що постанова про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2021 року ВП № 64879602 є неправомірною та підлягає скасуванню, адже обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Тобто підставою для стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження про примусове виконання рішення немайнового характеру є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби. З матеріалів виконавчого провадження № 64879602 позивачем встановлено, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду, яким зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 належні ОСОБА_3 паспорт, медичну картку та особистий одяг (взуття, одяг, білизну та інші особисті речі) за виконавчим листом № 545/2553/20, виданим Полтавським районним судом Полтавської області. Таким чином, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, який визначений у постанові про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 6487960.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено в якості другого відповідача - Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /далі - відповідач-2/ та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення такого відділу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також витребувано докази.

Відповідач-2 позов не визнав та у запереченнях на позовну заяву /а.с. 46-47/ зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 64879602 з примусового виконання виконавчого листа №545/2553/20, виданого 01 грудня 2020 року Полтавським районним судом Полтавської області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 належні ОСОБА_3 паспорт, медичну картку та особистий одяг (взуття, одяг, білизну та інші особисті речі). Постанову від 18 березня 2021 року про стягнення виконавчого збору у розмірі двох мінімальних заробітних плат (оскільки боржником є фізична особа) винесено державним виконавцем відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, частини другої статті 257, статті 262 та частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

18 березня 2021 року головним державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченком Максимом Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 64879602 /а.с. 51/ з примусового виконання виконавчого листа №545/2553/20, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 01 грудня 2020 року, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 належні ОСОБА_3 паспорт, медичну картку та особистий одяг (взуття, одяг, білизну та інші особисті речі).

Також 18 березня 2021 року головним державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченком Максимом Юрійовичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №64879602 /а.с.38/, якою внаслідок невиконання боржником рішення суду в добровільному порядку на підставі статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з боржника, ОСОБА_1 , виконавчий збір у розмірі 12000,00 грн. Копію вказаної постанови надіслано ОСОБА_1 супровідним листом за вих. №6817 від 18 березня 2021 року /а.с.48/ рекомендованим поштовим відправленням 672 та отримано одержувачем 24 березня 2021 року /а.с.54-57/.

Не погодившись з винесенням постанови про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2021 року ВП №64879602, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, викладеним у заявах по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року /далі - Закон № 1404-VІІІ/.

Статтею 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішення третейського суду, рішення міжнародного комерційного арбітражу, рішення іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою, третьою - п`ятою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

З аналізу наведених норм вбачається, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком державного виконавця у випадку, якщо примусове виконання рішення передбачає справляння виконавчого збору, а перелік виконавчих документів (рішень), за якими не передбачається справляння виконавчого збору, наведений у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VІІІ та є виключним. Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 480/3452/19.

У постанові від 28 січня 2021 року у справі № 640/24233/19 Верховний Суд дійшов висновку, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Матеріалами справи підтверджується, що виконавче провадження № 64879602 відкрито з примусового виконання виконавчого листа №545/2553/20, виданого 01 грудня 2020 року Полтавським районним судом Полтавської області, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 належні ОСОБА_3 паспорт, медичну картку та особистий одяг (взуття, одяг, білизну та інші особисті речі).

Отже, вказаний виконавчий лист не підпадає під перелік виконавчих документів, за якими виконавчий збір не стягується відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, а відтак суд доходить висновку про наявність у головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка Максима Юрійовича підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №64879602 від 18 березня 2021 року.

Оскаржувана постанова винесена державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2021 року ВП №64879602 та визначена державним виконавцем сума виконавчого збору (12000,00 грн) відповідає двом мінімальним розмірам заробітної плати (6000,00 грн х 2). Так, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" № 1082-IX від 15 грудня 2020 року установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень.

Таким чином, постанова про стягнення виконавчого збору ВП №64879602 від 18 березня 2021 року прийнята у строк та в порядку, що встановлені статтями 13, 26 та 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Доказів виконання виконавчого листа №545/2553/20, виданого 01 грудня 2020 року Полтавським районним судом Полтавської області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 належні ОСОБА_3 паспорт, медичну картку та особистий одяг (взуття, одяг, білизну та інші особисті речі), до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2021 року ВП №64879602 позивачем не надано.

Аргумент позивача про те, що виконавцем не було вчинено дій з примусового виконання цього рішення (виконавчого листа) та, беручи до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, відсутні підстави для стягнення з неї виконавчого збору, суд відхиляє, оскільки відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, є не застосовними до спірних правовідносин між сторонами з огляду на відмінність фактичних обставин у справах .

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка Максима Юрійовича (вул. Стешенка, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000) та Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Стешенка, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 34962946) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Н.І. Слободянюк