Справа № 643/13173/20
Суддя: Власенко М. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Власенка М. В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Харкові в приміщенні Московського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка Севастьяна Валеріановича, Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка С. В., третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2., в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка С. В. щодо не закінчення виконавчого провадження № 62470797 з підстав: пропущення встановленого законом строку накладення адміністративного стягнення; пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам діючого законодавства, зокрема, виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення серія АА № 002213 від 09 липня 2019 року є порушенням встановленого Конституцією України правопорядку, та зобов`язати державного виконавця Єрьоменка С. В. винести постанову, якою зняти арешт з належного ОСОБА_1 майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Єрьоменко С. В. неправомірно, шляхом бездіяльності, примусово виконується постанова по справі про адміністративне правопорушення серія АА № 002213 від 09 липня 2019 року, яка пред`явлена до примусового виконання більше ніж через рік з дати її винесення третьою особою, оскільки згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання складає три місяці. Також позивач зазначив, що державний виконавець не звернув увагу на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності складає два місяці (ч. 1 ст. 38 КУпАП). Крім цього, позивач зазначив, що державним виконавцем незаконно здійснюється виконавче провадження, оскільки не перевірив чинність постанови серії АА № 002213 від 09 липня 2019 року, що призвело до незаконного виникнення виконавчого провадження.

Відтак, ОСОБА_1 , з посиланням на порушення відповідачем вимог ст. 1, 3, 8, 9, 19, 21, 22, 41, 48, 64, 68 Конституції України, ст. 4, 6, 11, 12, 39 Закону України «Про виконавче провадження», просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незакінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка С. В. передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду, в порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Єрьоменко С. В. Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження. Запропоновано учасникам справи подати до суду заяви по суті.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року зобов`язано державного виконавця Єрьоменко С. В. Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надати протягом п`яти днів з дня отримання зазначеної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62470797.

20 листопада 2020 року до Харківського окружного адміністративного суду від головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гуділіна Р. В. надійшли заява про поновлення строку на подання пояснень по справі та пояснення на позов ОСОБА_1 , в яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У поясненнях зазначено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 643/11480/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2, третя особа - Харківська міська рада про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно даних АСВП виконавче провадження № 62470797 завершено, відтак арешт мав бути знятий в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Також у поясненнях зазначено, що третя особа ОСОБА_2. звільнений із займаної посади за угодою сторін.

23 листопада 2020 року до Харківського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення щодо примушування Московським відділом державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до незаконної сплати власних грошових коштів у виконавчому провадженні № 62470797, в яких позивач зазначив таке.

30 жовтня 2020 року позивач придбав за власні та кредитні кошти легковий автомобіль, але у зв`язку з наявністю в Єдиному реєстрі боржників запису Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та іншої інформації, виникла крайня необхідність сплати у виконавчому провадженні всіх платежів, що призвело до суттєвого збільшення завданої майнової шкоди. Через це, позивач був змушений сплатити 572,22 грн. та 301,00 грн. для здійснення правочину з придбання автомобіля, після сплати яких, Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вжив відповідних заходів для виключення ОСОБА_1 з реєстру боржників. Відтак, подальше закриття виконавчого провадження відбулось виключно після сплати ним власних коштів на незаконну вимогу органу виконавчої служби, що було викликано крайньою необхідністю (вчинення реального правочину).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Єрьоменко С. В. Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова на підставі п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України.

31 грудня 2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшли матеріали адміністративної справи № 643/13173/20.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 січня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу № 643/13173/20 за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка Севастьяна Валеріановича, третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії; призначено судове засідання на 28 січня 2021 року; встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті.

У судовому засіданні 28 січня 2021 року відкладено розгляд цієї справи на 23 лютого 2021 року, через неявку усіх учасників справи.

01 лютого 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, через перебування останнього на державній службі особливого характеру, що позбавляє можливості бути присутнім у судових засіданнях; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року залучено до участі у справі співвідповідача - Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті; відкладено розгляд справи на 17 березня 2021 року.

17 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від представника Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки всі дії, вчинені в межах виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а підстави для визнання неправомірною бездіяльності - відсутні. До відзиву долучено копії матеріалів виконавчого провадження № 62470797.

У судовому засіданні 17 березня 2021 року відкладено розгляд справи на 14 квітня 2021 року, з метою дотримання прав позивача для подачі відповіді на відзив та забезпечення можливості для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

22 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення Московському відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Іваницької А. О. відзиву на позов для виконання вимог процесуального закону, в якому позивач зазначає про порушення відповідачем вимог КАС України, оскільки до відзиву, який надійшов на його адресу не додано додатків, які зазначені у відзиві.

22 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що відповідачем не спростовано обставини та правові підстави позову; наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання 14 квітня 2021 року сторони по справі не з`явилися, повідомлені належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про можливість розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відтак, з урахуванням положень ст. 30 КАС України, суд доходить висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Московському районному суду м. Харкова.

З матеріалів справи слідує, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА № 002213 від 09 липня 2019 року, ОСОБА_1 09 липня 2019 року о 10:14 год., керуючи транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , по Театральному майдану навпроти будинку № 2-А по вул. Гоголя у м. Харкові здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні порушення, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2020 року у справі № 643/11480/19 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська міська рада про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА № 002213, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 643/11480/19 задоволено апеляційну скаргу Головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2.

Скасовано рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2020 року в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині постанову, якою відмоволено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

У липні 2020 року до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) надійшла заява представника Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про відкриття виконавчого провадженняна підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА № 002213 від 09 липня 2019 року.

17 липня 2020 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Іваницькою Альоною Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62470797 на підставі постанови АА № 002213, виданої 09 липня 2019 року Департаментом територіального контролю ХМР про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 510 грн.; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 51,00 грн; роз`яснено право оскарження зазначеної постанови.

27 липня 2020 року до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), в межах виконавчого провадження № 62470797 від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця та притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Прохальна частина скарги містила вимоги, зокрема щодо здійснення контролю у формі перевірки законності виконавчого провадження; скасування постанови державного виконавця Іваницької А. О. про відкриття виконавчого провадження № 62470797, у зв`язку з пред`явленням стягувачем виконавчого документу до примусового виконання з порушенням «присікальних» строків (три місяці) та пред`явлення стягувачем виконавчого документа до примусового виконання з порушенням строків адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення; зобов`язання державного виконавця Іваницьку А. О. провести виконавчі дії в строки та порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»; винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 62470797, якою виправити неправомірні дії державного виконавця Іваницької А. О.

04 серпня 2020 року Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) надано відповідь на скаргу ОСОБА_1

30 жовтня 2020 року та 02 листопада 2020 року на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли грошові кошти у розмірі 561,00 грн. та 201,00 грн., які були перераховані стягувачеві платіжними дорученнями № 13206 від 03 листопада 2020 року та № 13331 від 09 листопада 2020 року.

02 листопада 2020 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Іваницькою Альоною Олегівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 51,00 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 201,00 грн. У резолютивних частинах зазначених постанов роз`яснено право на їх оскарження у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

02 листопада 2020 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Іваницькою Альоною Олегівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52470797; припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення; роз`яснено порядок її оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону примусовому виконанню підлягають постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з п. 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIIIвиконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Позивач з посиланням на п. 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незакінчення виконавчого провадження.

Бездіяльність - не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити. Бездіяльність - це, як правило, пасивна поведінка. Проте вона може поєднуватися із вчиненням інших дій, наприклад, наданням відповіді про відмову, частковим або неналежним виконанням.

Як встановлено судом, згідно матеріалів виконавчого провадження, у державного виконавця були відсутні підстави для вчинення дій, визначених п. 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

Крім цього, суд зазначає, що підстави та обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 не свідчать, що державним виконавцем вчинено протиправну бездіяльність під час здійсненя виконавчого провадження, оскільки такі підстави (пропуск строку звернення пред`явлення виконавчого документа, закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності) мають місце під час оскарження дій державного виконавця щодо винеснення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, позивачем не надано суду доказів скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та/або оскарження такої постанови у встановленому законом порядку.

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження позивачем не оскаржена, відтак є чинною, то у державного виконавця не було законних підстав для не вчинення виконавчих дій, які з урахуванням встановлених обставин справи, вчинені з дотриманням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця винести постанову, якою зняти арешт з належного позивачу майна, суд зазначає таке.

У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про накладення арешту на майно боржника, матеріали справи не містять доказів накладення такого арешту, а позивачем не визначено коли, ким та на якій підставі накладено такий арешт.

Відтак, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог у цій частині.

Крім цього, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 02 листопада 2020, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Доводи позивача зводяться до незгоди з діями та рішеннями державного виконавця щодо виконання постанови АА № 002213, виданої 09 липня 2019 року Департаментом територіального контролю ХМР про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф за адміністративне правопорушення у розмірі 510,00 грн.

Проте, предметом розгляду цієї справи не є правомірність зазначеної постанови та постанови про відкриття виконавчого провадження, а протиправна бездіяльність державного виконавця, яка на переконання позивача виражається у незакінченні виконавчого провадження, з підстав, які не узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що оскарження бездіяльності державного виконавця у цій справі, не може підміняти собою інший порядок захисту порушених прав позивача (оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до § 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, § 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242 - 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єрьоменка Севастьяна Валеріановича, Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), третя особа - головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено та підписано 14 квітня 2021 року.

Суддя М. В. Власенко