Справа № 620/900/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/900/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зайця О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 у повному розмірі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному розмірі без обмеження максимальним розміром з 01.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що обмеження відповідачем розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, є протиправним та таким, що порушує його гарантовані Конституцією України права.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що пенсія була призначена позивачу після 01.01.2017 та її розмір станом на 01.12.2020 є більшим ніж 17690,00 грн., то Головне управління немає законних підстав не застосовувати положення нормативно-правових актів, щодо обмеження розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та в період з 13.03.2020 по 26.10.2020 отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) в розмірі 70 % грошового забезпечення, а з 27.10.2020 отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до статті 21 вищевказаного Закону в розмірі 80% грошового забезпечення: посадовий оклад - 8740,00 грн, оклад за військове звання - 1480,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) - 5110,00 грн.

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням згідно із довідкою від 12.03.2020 року №612/3/4-198 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за період з березня 2018 року по лютий 2020 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , складає 10074,84 грн, а саме: надбавка за особливості проходження служби - 6451,38 грн, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці - 1311,00 грн, премія - 2312,46 грн. Всього: 25404,84 грн.

Основний розмір пенсії становить 20323,87 грн (25404,84 грн х 80 %), збільшення основного розміру пенсії 5080,97 грн (20323,87 грн х 25 %).

Загальний розмір пенсії з 01.12.2020 з урахуванням підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (707, 60 грн), цільової грошової допомоги на прожиття (50,00 грн) та пенсії за особливі заслуги перед Україною (406,87 грн) складає 26569,31 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.12.2020 - 17690,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законами України від 09 липня 2003 року №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до cтатті 51 Закону № 1058-IV пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

За правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2017 року, було внесено зміни до статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, згідно із якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» було установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020 року - 1638,00 грн, з 1 липня - 1712,00 грн, з 1 грудня - 1769,00 грн.

Таким чином, розмір пенсії позивача обмежений правомірно, а підстави для задоволення позовних вимог відмовити.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць