Справа № 560/6920/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6920/20
РІШЕННЯ

іменем України

15 квітня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк" як особу, яка має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" надати доповнення до переліку рахунків до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою фонду переліку рахунків, за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 18 лютого 2015 року №006-22514-180215.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 18.02.2015 між нею та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США №006-22514-180215. Відповідно до пункту 1.2 цього договору сума вкладу складає 6500,00 доларів США. Також 18.02.2015 укладено додаткову угоду №1 до договору №006-22514-180215 від 18.02.2015, відповідно до пункту 1 якої, сторони домовилися викласти пункт 1.8 договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента. Виключно для цілей цього договору Сторони домовились, що умови п. 5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються".

На виконання умов договору №006-22514-180215 від 18.02.2015 та додаткової угоди до нього за №1 18.02.2015 на зазначений в договорі вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти у сумі 6500,00 доларів США.

Згідно з постановою правління Національного банку України "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" №150 02.03.2015 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Позивачка вважає, що у неї, як вкладника ПАТ "Дельта Банк" виникло право на відшкодування за вкладом по договору №006-22514-180215 від 18.02.2015. Тому звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з заявою, у якій просила повідомити про внесення ОСОБА_1 до списку вкладників на отримання вкладу за договором №006-22514-180215 від 18.02.2015. З отриманої відповіді їй стало відомо про її не включення до списку вкладників на отримання вкладу за договором №006-22514-180215 від 18.02.2015, оскільки, на думку Уповноваженої особи Фонду, укладений позивачкою з ПАТ "Дельта Банк" договір є нікчемним в силу пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На думку позивачки, така бездіяльність є протиправною.

Представник відповідача своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та відзиву до суду не надав.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича про залишення позову без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) 18.02.2015 укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США №006-22514-180215, відповідно до умов якого:

- сума вкладу складає 6500,00 (шість тисяч п`ятсот доларів США 00 центів) (пункт 1.2 договору);

- вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6 цього Договору, та по 04.03.2015 включно (пункт 1.3 договору);

- процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 % річних (пункт 1.4 договору);

- банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 (пункт 1.6 договору).

На виконання умов договору №006-22514-180215 від 18.02.2015, згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46058311 від 18.02.2015, ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у сумі 6500,00 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 .

Постановою правління Національного банку України "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" №150 від 02.03.2015 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" №51, на підставі якого, з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

Надалі до рішення виконавчої дирекції Фонду №51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" було внесено зміни, відповідно до яких пункт 2 цього рішення викладений у такій редакції: "Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" №147 від 03.08.2015 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 року включно.

Позивачка звернулася до відповідача з заявою від 06.07.2020, в якій просила повідомити чи внесена вона до списку вкладників на отримання вкладу за вказаним договором, а у випадку не включення - внести відомості про неї до списку вкладників.

Листом від 04.08.2020 №05-3420834 позивачку повідомлено про те, що договір №006-22514-180215 від 18.02.2015 є нікчемним відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивачка, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернулася з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (надалі в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №4452-VI).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Приписами частини 2 статті 27 Закону №4452-VI визначено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, серед іншого, з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Зі змісту наведених норм слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів, укладених банком, на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, таке право не є абсолютним, а кореспондується із обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон №4452-VI пов`язує нікчемність правочину. При цьому одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким.

Як встановив суд з листа від 04.08.2020 №05-3420834, відповідач дійшов висновку про нікчемність договору №006-22514-180215 від 18.02.2015 на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноваженій особі Фонду надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили, що у межах спірних правовідносин ПАТ "Дельта Банк" уклало правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, або уклало правочин з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; або здійснило операцій, укладення (переоформлення) договорів, які призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Крім того, суд встановив, що спірний договір банківського вкладу між позивачкою та ПАТ "Дельта Банк" укладено до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", оскільки договір укладено 18.02.2015, а рішення виконавчої дирекцією Фонду про запровадження тимчасової адміністрації у банку датоване 02.03.2015.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі №750/3917/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, суд зважає на те, що в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі №822/137/16, яка набрала законної сили, зазначено про помилковість висновку суду першої інстанції про нікчемність депозитного договору №006-22514-180215.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас, відповідач не довів наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про позивача, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (станом на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в пункті 6 розділу ІІ вказаного Положення чинних станом на момент розгляду справи.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, в той час як відповідач покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США №006-22514-180215 від 18.02.2015.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича надати доповнення до переліку рахунків до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою фонду переліку рахунків, за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США №006-22514-180215 від 18.02.2015.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати з сплати судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Уповноважена особа Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Матвієнко Андрій Анатолійович (бульв. Дружби Народів 38, м. Київ, 01014)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк