Справа № 480/4364/20
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р.Справа № 480/4364/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2020, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 16.11.20 року по справі № 480/4364/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу картки відмови UA807290/2020/00407 від 07.07.2020 у прийнятті митної декларації №UA 807290/2020/015880 від 07.07.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів;

- рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/001257/2 від 07.07.2020 - каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60кг, заявленої позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UA807290/2020/015973 від 07.07.2020, в результаті чого позивачем необхідно надмірно сплатити до Державного бюджету України 200194,81 грн., з яких: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (15%) 79024,27 грн.; податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (20%) 121170,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Сумифітоформація" здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару - каркаде сушені цілі квітки. Продавцем товару у відповідності до контракту №RA057875 від 17.12.2019, є компанія Krauter Міх GMBH (Німеччина). У відповідності до пункту 2.2 контракту, загальна сума контракту складає 67000,00 євро. Згідно пункту 4.3 контракту, оплата здійснюється у відповідності до умов, зазначених в специфікаціях. Відповідно до пункту 1.1 специфікації №10 від 30.06.2020, предметом постачання є каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60 кг за ціною 0,5 євро/кг, на загальну суму 6004,80 євро. Умови поставки товару FCA Dettelbach (Німеччина). Оплата за цією специфікацією здійснюється на протязі 30 днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця. Для митного оформлення представником декларанта (позивача) подано декларацію №UA807290/2020/015880 від 07.07.2020, разом з якою для підтвердження заявленої митної вартості надано всі необхідні документи. Проте, відповідач не погодився із визначеною позивачем митною вартістю, видав картку відмови UA807290/2020/00407 від 07.07.2020 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/001257/2 від 07.07.2020, яким визначив митну вартість, виходячи із ціни товару 2,02 євро/кг, застосувавши 6-й (резервний) метод визначення митної вартості. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає відмову в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості протиправними, оскільки ним дотримано вимоги ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та надано документи, що підтверджують заявлену митну вартість і дають можливість митному органу перевірити числові значення складових заявленої митної вартості. Втім, відповідач безпідставно, без будь-яких обґрунтувань, пославшись на ст. 53 Митного кодексу України, направив запит позивачу про надання документів, що підтверджують митну вартість, а згодом прийняв оскаржувані рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови №UA807290/2020/00407 від 07.07.2020 сформовану Слобожанською митницею Держмитслужби щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" у прийнятті митної декларації №UA807290/2020/015880 від 07.07.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

Визнано протиправними та скасовано рішення службової особи Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001257/2 від 07.07.2020 - каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60 кг., заявленої позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UA807290/2020/015973 від 07.07.2020.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" витрати зі сплати судового збору у сумі 5104 грн. 92 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що здійснивши аналіз поданих декларантом позивача документів та виявивши, що подані документи містять розбіжності, а надані із митною декларацією відомості є необ`єктивними та не містять усіх відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, інспектором з митного оформлення, на підставі частини третьої статті 53 Митного кодексу України направлено декларантові в електронному повідомленні перелік документів, необхідних для підтвердження правильності обчислення заявленої митної вартості товарів. Однак декларант затребуваних документів не надав. На момент митного оформлення товару, спеціалізований програмно-інформаційний комплекс Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України містив інформацію щодо митного оформлення аналогічного товару, митна вартість якого була значно вищою, ніж митна вартість заявлена декларантом, ввезеного приблизно в тій же кількості і проданого на експорт в Україну і час експорту якого є максимально наближеним до нього. Жодного документального обґрунтування об`єктивно низької вартості задекларованого товару у порівнянні з аналогічними товарами, декларант не надав. Відповідач зазначив, що митницею правомірно застосовано резервний метод при коригуванні митної вартості, де джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 07.07.2020 використано ціну, яка ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості за товар каркаде сушені цілі квіти.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару покладається на декларанта. Позивач надав до митного органу при декларуванні товару пакет документів, в якому в повній мірі відображені всі дані про складові митної вартості декларованого товару. При прийнятті оскаржуваних рішень митний орган вимагав від декларанта (позивача) надання додаткових документів без обґрунтування таких вимог, що не відповідає положенням Митного кодексу України (ч.3 ст.53).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали спраи та доводи апеляцційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 07.07.2020 позивач здійснював митне оформлення в режимі імпорту товару - каркаде сушені цілі квітки. Продавцем товару, у відповідності до контракту №RA057875 від 17.12.2019, є компанія Krauter Міх GMBH (Німеччина).

У відповідності до пункту 2.2 контракту загальна сума контракту складає 67000 євро. Згідно пункту 4.3 контракту оплата здійснюється у відповідності до умов, зазначених в специфікаціях.

Відповідно до пункту 1.1 специфікації №10 від 30.06.2020 предметом постачання є каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60 кг за ціною 0,5 євро/кг на загальну суму 6004,80 євро. Умови поставки товару FCA Dettelbach (Німеччина). Оплата за цією специфікацією здійснюється на протязі 30 днів з моменту відвантаження товару зі складу Продавця (а.с.34).

ТОВ "Сумифітофармація" для митного оформлення подано митну декларацію №UA807290/2020/015880 від 07.07.2020 на товар, що поставляється в Україну.

Разом з митною декларацією для митного оформлення позивачем надано наступні документи:

- контракт №RA057875 від 17.12.2019;

- специфікацію №10 від 30.06.2020 до контракту;

- комерційний Інвойс №GAR350861 від 30.06.2020 з перекладом;

- пакувальний лист LS 534395 від 30.06.2020 з перекладом;

- сертифікат походження № GAR350861 від 30.06.2020 з перекладом;

- CMR №GAR350861 від 30.06.2020;

- фітосанітарний сертифікат №EC/DE/BY_LFL/4300931/2020 від 22.06.2020;

- сертифікат якості № 43/20 від 30.06.2020 з перекладом;

- прайс-лист продавця від 01.06.2020 з перекладом;

- рахунок-фактуру № 6 від 06.07.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги;

- лист продавця від 30.06.2020 щодо якості та ціни товару з перекладом.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, інспектором митного оформлення, позивачу направлено повідомлення від 07.07.2020, відповідно до якого зазначено, що на виконання вимог ст 54 МКУ та відповідно до вимог ст. 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язана протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, крім наданих: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); попередні оформлення (інвойси, МД); виписку з бухгалтерської документації (в разі здійсненої оплати за товар, втому числі, частково), платіжні документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями Декларант або уповноважена ним особа за бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Листом від 07.07.2020 №б/н позивачем надано відповідачу відповідь, що документи надані в повному обсязі, надати інші документи неможливо.

07.07.2020 посадовою особою митниці прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807290/2020/00407 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2020/001257/2, яким визначено митну вартість, виходячи із ціни товару 2,02 євро/кг, із застосуванням 6-го (резервного) методу визначення митної вартості.

Вважаючи картку відмови митного органу та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст.53 МК України).

Згідно з ч.2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України - у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 1ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 55 МК України).

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 в адміністративній справі №803/667/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідно надати для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно зі ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5- 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

За приписами статті 60 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Частиною 1 статті 62 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

За приписами статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що під час митного оформлення товару позивачем надано до митниці документи, передбачені ч. 2, ч. 3 cт. 53 МК України, а саме: контракт №RA057875 від 17.12.2019; специфікацію №10 від 30.06.2020 до контракту; комерційний Інвойс №GAR350861 від 30.06.2020 з перекладом; пакувальний лист LS 534395 від 30.06.2020 з перекладом; сертифікат походження № GAR350861 від 30.06.2020 з перекладом; CMR №GAR350861 від 30.06.2020; фітосанітарний сертифікат №EC/DE/BY_LFL/4300931/2020 від 22.06.2020; сертифікат якості № 43/20 від 30.06.2020 з перекладом; прайс-лист продавця від 01.06.2020 з перекладом; рахунок-фактуру № 6 від 06.07.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги; лист продавця від 30.06.2020 щодо якості та ціни товару з перекладом.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, інспектором митного оформлення, позивачу направлено повідомлення від 07.07.2020, відповідно до якого відповідач зазначає, що на виконання вимог ст 54 МКУ та відповідно до вимог ст. 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язана протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких зазначений в ч. 3 ст. 53 МК України, крім наданих.

Таким чином, позивачем під час проходження митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим ст. 53 МК України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 6004,80 євро, кількістю 12009,60 кг, що узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації №10 до контракту, інвойсу від 30.06.2020 та пакувальному листі.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. При цьому, у повідомленнях відповідачем не наведені обґрунтування вимоги необхідності надання вищевказаних документів.

Під час декларування позивачем до митного органу подано лист за №б/н від 07.07.2020, в якому декларант просив надати належне обґрунтування вимог про надання додаткових документів. Зазначена вимога митним органом була проігнорована.

Більш того, під час декларування з боку митного органу не надходило жодних обґрунтованих зауважень стосовно розбіжностей в документах, відсутності в них необхідних відомостей, чи наявності слідів підробки цих документів.

Відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надали можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим рішення митного органу про видачу картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та відповідне рішення митного органу про коригування митної вартості товару є необґрунтованим та протиправним.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Разом з тим, оскаржуване рішення взагалі не містить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним), ані джерел інформації, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості ввезених позивачем товарів, обов`язковість зазначення яких підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, які підлягають обов`язковому врахуванню та застосуванню адміністративним судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилань відповідача на наявну у митниці інформацію щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого уже здійснено (МД №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019, №UA401160/2020/13131 від 15.05.2020, рішення про коригування МВ №UA807000/2020/001181/2 від 23.06.2020, №UA807000/2020/001098/2 від 10.06.2020), колегія суддів зазначає наступне.

Так, при посиланні відповідача на вищевказані митні декларації та рішення про коригування, митний орган не зазначає, який саме товар за ними було задекларовано, його якість, кількість, постачальник, умови поставки, та інші показники, які могли вплинути на вартість товару. Зазначене свідчить про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару положенням ч.2 ст.55 МК України, оскільки оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару містить лише загальні посилання і припущення та відсутні належні обґрунтування такого рішення.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що поставка товару за МД №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019 здійснювалася за 237днів до поставки декларованого товару. У той же час, відповідно до положень статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час, або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог, зокрема товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту. Таким чином, посилання митного органу на визначену раніше ціну товару при значному розриві у періоді постачання є безпідставним.

Відповідач, стверджуючи, що визначення митним органом ціни декларованого позивачем товару здійснено на підставі ціни ідентичного товару, однак не надано обґрунтованих прояснень, чому коригування ціни відбулося не за другим методом (ст.59 МКУ), а за 6-м (резервним) методом (ст.64 МКУ).

Статтею 19 Конституції Українив становлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 по справі № 480/4364/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 15.04.2021 року