Справа № 140/2031/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2031/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту звернення, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 1986 по 2002 роки в колгоспі "Маяк".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 21.09.2020 звернулась до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши необхідний пакет документів, які підтверджують достатній страховий стаж та право позивача на призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування так як вона досягла 59 років 6 місяців та має загальний страховий стаж не менше 27 років.

Однак рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 29.09.2020 №57 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2020 році не менше 27 років страхового стажу. Про прийняте рішення позивача повідомлено листом №0300-1602-8/37799 від 11.11.2020 у якому вказано, що, згідно з наданими позивачем документами для призначення пенсії, в архівній довідці №423/01-20 від 08.04.2020, виданій Державним архівом Волинської області, вказано, що згідно протоколу №2 від 06.02.1988 зараховано 1987 рік колгоспниці колгоспу «Маяк» с. Рудники Маневицького району ОСОБА_2 . Архівна довідка №418/3-71 від 21.08.2020, видана Трудовим архівом Маневицького району, про кількість відпрацьованих людиноднів та нарахування заробітної плати за 1986-2002 роки ОСОБА_2 . Надане свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 10.02.1993, видане ОСОБА_3 . Тобто у свідоцтві вказано ОСОБА_3 , а в архівних довідках - ОСОБА_4 та у зв`язку з наявними розбіжностями архівні довідки не враховані у визначені страхового стажу.

Відмову пенсійного органу у призначенні пенсії за віком із зазначених підстав позивач вважає незаконною, та такою, що порушує її конституційне право на соціальний захист з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом про трудову діяльність працівника та таким, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів до неї, регламентовані Порядком ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Для вирішення подібних питань (щодо неясності в оформленні трудової книжки) прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою КМУ за №637 від 12.08.1993.

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установа ми.

Отже, необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 від 14.02.1986 виданій позивачу, спірний період роботи завірений підписами відповідальної особи та печаткою підприємства. Всі відомості щодо дати видачі розпорядження читабельні та зрозумілі.

Таким чином, записами в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 від 14.02.1986, які відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, повністю підтверджуються відомості про період роботи позивача з 1986 по 2002 роки в колгоспі "Маяк", які мав врахувати відповідач при обчислені страхового стажу позивача для призначення пенсії.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.29).

У відзиві на позовну заяву від 23.03.2021 №0300-0802-7/13597 представник відповідача позовних вимог не визнала та вказала, що статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років.

До досягнення віку 60 років мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними віку 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року, за наявності страхового стажу не менше 27 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку.

Згідно наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, спеціалістами ГУ ПФУ у Волинській області встановлено, що страховий стаж ОСОБА_5 складає 09 років 06 місяців 07 днів.

При оцінці поданих ОСОБА_1 документів ГУ ПФУ у Волинській області встановлено, що:

в архівній довідці №423/01-20 від 08.04.2020, виданій Державним архівом Волинської області, вказано, що згідно протоколу №2 від 06.02.1988 в стаж роботи зараховано 1987 рік колгоспниці колгоспу Маяк с. Рудники Маневицького району ОСОБА_2 ;

архівні довідки №418/3.71 та 419/3.71 від 21.08.2020, видані Трудовим архівом Маневицького району Маневицької районної ради, про кількість відпрацьованих людиноднів та нарахування заробітної плати за 1986-2002 роки ОСОБА_2 ;

у свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , видане 10.02.1993, вказано ОСОБА_3 ;

у свідоцтві про шлюб НОМЕР_3 , виданому 04.10.1993, вказано ОСОБА_3 ;

трудова книжка НОМЕР_4 видана ОСОБА_3 ;

у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 , виданій ОСОБА_2 при внесенні виправлення на ОСОБА_6 , зазначено прізвище, що змінюється ОСОБА_7 .

У зв`язку з наявними розбіжностями у прізвищі позивача вказані довідки не враховані при визначенні страхового стажу. Отже, зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.07.1986 до 01.01.1998 немає підстав.

Період роботи позивача у СВК „Маяк з 01.01.1998 по 02.11.2001 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку (01 рік 09 місяців 10 днів). Період роботи позивача з 23.09.2004 по 01.08.2019 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку (02 роки 09 місяців 06 днів). Відомості про роботу позивача за період 1980, 2002, 2003 роки відсутні.

Одночасно представник відповідача зазначає, що навіть у випадку зарахування до страхового стажу періодів роботи у 1986 2002 роках (згідно вимог позивача) страхового стажу позивача буде недостатньо для призначення пенсії за віком.

У зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2020 році не менше 27 років страхового стажу, Головним управлінням прийнято рішення від 29.09.2020 №57 про відмову позивачу у призначенні пенсії по віку.

З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні, що відбулося 26.03.2021 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Романчук А.Я. просила відмовити у задоволенні позову з мотивів та підстав, викладених у відзиві на позов.

У судове засідання призначене на 13.04.2021 позивач та представник відповідача не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які були належним чином повідомлені, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 21.09.2020 звернулась до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додала: трудову книжку НОМЕР_4 від 26.09.1983 та трудову книжку колгоспника НОМЕР_2 від 14.02.1986; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорта; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідки про заробітну плату №419/3.71 від 21.08.2020 за період страхового стажу до 01.07.2000; документи про стаж: архівна довідка №418/3.71 від 21.08.2020, архівний витяг №420/3.71 від 21.08.2020, архівний витяг №421/3.71 від 21.08.2020, архівна довідка №423/01.20 від 08.04.2020, архівна довідка №242/01.20 від 30.04.2020, довідка №1620 від 07.09.2020, довідка №370 від 07.09.2020, довідка №80 від 31.07.2020; документи про навчання; свідоцтва про народження дітей; свідоцтво про шлюб та про розірвання шлюбу (а.с.34-63).

Листом від 11.11.2020 №0300-1602-8/7799 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що у зв`язку із невиконанням однієї з умов призначення пенсії передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2020 році не менше 27 років страхового стажу, Головним управлінням прийнято рішення від 29.09.2020 №57 про відмову у призначенні пенсії по віку. З листа-відповіді також вбачається, що згідно наданих позивачем документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, її страховий стаж становить 09 років 06 місяців 07 днів.

З приводу обчислення страхового стажу повідомлено, що в архівній довідці №423/01-20 від 08.04.2020, виданій Державним архівом Волинської області, вказано, що згідно протоколу №2 від 06.02.1988 в стаж роботи зараховано 1987 рік колгоспниці колгоспу Маяк с. Рудники Маневицького району ОСОБА_2 . Архівна довідка №418/3.71 від 21.08.2020 видана Трудовим архівом Маневицького району Маневицької районної ради про кількість відпрацьованих людиноднів та нарахування заробітної плати за 1986-2002 роки ОСОБА_2 . У наданому свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , виданому 10.02.1993, вказано ОСОБА_3 . У свідоцтві про шлюб НОМЕР_3 , виданому 04.10.1993, вказано ОСОБА_3 . У зв`язку з наявним розбіжностями у прізвищі позивача, та у зв`язку з тим, що не встановлено в судовому порядку приналежність документів, вказані довідки не враховані при визначенні страхового стажу (а.с.4).

Позивач, вважаючи дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними, звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваних у даній адміністративній справі рішення та дій з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 №1058-ІV

За нормами статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року право на призначення пенсії за віком до досягнення віку 60 років мають жінки 1961 року народження і старші за наявності страхового стажу не менше 27 років.

До досягнення 60-річного віку, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року (абзац 3 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, до страхового стажу позивача не зараховано у повному обсязі періоду роботи з 1986 по 2002 роки в колгоспі "Маяк".

Відмова ГУ ПФУ у Волинській області мотивована тим, що у зв`язку з наявним розбіжностями у прізвищі позивача, та у зв`язку з тим, що не встановлено в судовому порядку приналежність документів, надані позивачем довідки не враховані при визначенні страхового стажу.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що до трудового стажу позивача зараховано 09 років 06 місяців 07 днів.

Страховий стаж до 01.01.2004 - 6 років 9 місяців 1 день, включає періоди роботи з 10.07.1981 по 22.09.1983 (2 роки 2 місяці 13 днів), догляд за дитиною до 3 років з 23.09.1983 по 30.06.1986 (2 роки 9 місяців 8 днів)

Разом з тим, на заміщення страхового стажу до 01.01.2004 період роботи позивача у СВК „Маяк з 01.01.1998 по 02.11.2001 головним управлінням зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку (01 рік 09 місяців 10 днів).

При цьому, до страхового стажу позивача період роботи з 01.07.1986 до 01.01.1998 у СВК „Маяк не зарахований взагалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж з 01.01.2004, а саме період роботи позивача з 23.09.2004 по 01.08.2019 зарахований ОСОБА_1 пенсійним органом виключно згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку всього - 02 роки 09 місяців 06 днів.

Відмовляючи позивачу у зарахування до страхового стажу періодів роботи у СВК „Маяк відповідач посилався на розбіжності в прізвищі позивача « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_7 », а саме в архівній довідці №423/01-20 від 08.04.2020, виданій Державним архівом Волинської області, вказано, що згідно протоколу №2 від 06.02.1988 в стаж роботи зараховано 1987 рік колгоспниці колгоспу Маяк с. Рудники Маневицького району ОСОБА_2 . Архівна довідка №418/3.71 від 21.08.2020 видана Трудовим архівом Маневицького району Маневицької районної ради про кількість відпрацьованих людиноднів та нарахування заробітної плати за 1986-2002 роки ОСОБА_2 . У наданому свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , виданому 10.02.1993, вказано ОСОБА_3 . У свідоцтві про шлюб НОМЕР_3 , виданому 04.10.1993, вказано ОСОБА_3 . Трудова книжка НОМЕР_4 видана ОСОБА_3 . У трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 , виданій ОСОБА_2 при внесенні виправлення на ОСОБА_6 , зазначено прізвище, що змінюється ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що спірний період роботи в СВК „Маяк відповідач відмовився зараховувати до страхового стажу з тих підстав, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_2 та дані що містяться у архівних витягах та довідках наданих пенсійному органу містять інформацію щодо ОСОБА_2 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_9 -Керимовичем НОМЕР_1 , виданим 10.02.1993 та з свідоцтва про шлюб з ОСОБА_10 НОМЕР_3 , виданим 04.10.1993, позивача вказано як ОСОБА_3 (а.с.62-63).

Таким чином, судом встановлено, що при розрахунку страхового стажу позивача трудова книжка колгоспника НОМЕР_2 та архівні витяги та довідки, ГУ ПФУ у Волинській області не досліджувались та не брались до уваги взагалі. А відмова ГУ ПФУ у Волинській області щодо зарахування страхового стажу за даними трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, як це передбачено нормами законодавства та архівних витягів та довідок, мотивована тим, що у прізвищі позивача встановлені розбіжності.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому, порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Так, Верховний суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нетрудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не взято до уваги трудову книжку колгоспника ОСОБА_11 . УКР №3036592 від 14.02.1986 та архівні довідки та витяги, надані Державним архівом Волинської області та Трудовим архівом Маневицького району при розрахунку страхового стажу позивача та, як наслідок, не враховано до страхового стажу позивача даних трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 14.02.1986, яка відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

З матеріалів справи вбачається, що періоди роботи в СВК „Маяк вказані у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_11 НОМЕР_2 від 14.02.1986 належним чином не досліджені та не перевірені пенсійним органом, оскільки трудова книжка колгоспника та періоди роботи вказані у ній вцілому не були взяті до уваги.

Натомість страховий стаж за періоди роботи в СВК „Маяк з 1986 по 2002 роки зарахований позивачу виключно згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку - всього 01 рік 09 місяців 10 днів.

Оскільки, відповідач не досліджував наданих позивачем документів для підтвердження наявного страхового (трудового) стажу для призначення пенсії за віком, при цьому, періоди роботи вказані у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_11 НОМЕР_2 від 14.02.1986 (які не враховані відповідачем до страхового стажу позивача), не були належним чином досліджені та перевірені пенсійним органом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 29.09.2020 №57 про відмову позивачу у призначенні пенсії по віку є передчасним, необгрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Відтак, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає, що в даному випадку необхідно визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 29.09.2020 №57 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по віку та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.09.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням даних трудової книжки колгоспника ОСОБА_11 НОМЕР_2 від 14.02.1986 та висновків, викладених у судовому рішенні.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з урахуванням зазначеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 454,00 грн, сплачені згідно з квитанцією від 22.02.2021 №.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 29.09.2020 №57 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.09.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням даних трудової книжки колгоспника ОСОБА_11 НОМЕР_2 від 14.02.1986 та висновків, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук