Справа № 140/2444/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2444/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, включивши періоди роботи на посаді тренера-викладача з 15.08.1983 по 12.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 01.09.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ до спеціального стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19.11.2020 позивачу призначено пенсію за віком, страховий стаж роботи на посадах працівника освіти становить 36 років 09 місяців 17 днів. 20.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), оскільки на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, він працював на педагогічній посаді і до цього пенсію він не отримував.

Проте, відповідач листом від 10.12.2020 №17012 відмовив позивачу у проведенні зазначеної виплати з тих підстав, що посада тренера-викладача в позашкільних закладах освіти Переліком №909 від 04.11.1993 не передбачена. Тому, до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, не враховано період роботи з 15.08.1983 по 12.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 01.09.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ. Враховуючи викладене, на день досягнення пенсійного віку у позивача наявний стаж роботи, що дає право на виплату грошової допомоги 32 роки 03 місяці 21 день, що недостатньо для призначення грошової допомоги.

Позивач вважає, що обчислення відповідачем його страхового стажу для призначення грошової допомоги є неправомірним та з ним не погоджується, а також вважає відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Закону №1058-IV протиправною та такою, що грубо порушує його законні права та інтереси, оскільки має необхідний стаж роботи понад 35 років в закладах та установах освіти державної або комунальної власності, що є підставою для виплати вказаної допомоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що підставою для відмови у призначенні грошової допомоги стало те, що позивач не підтвердив вимогу 35-річного страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота, на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788 Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788).

При призначенні пенсії страховий стаж позивача становив 42 роки 08 місяців 10 днів, в тому числі 32 роки 03 місяці 21 день спеціального (педагогічного) стажу роботи.

Періоди роботи позивача з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ на посаді тренера-викладача та з 01.05.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ на посаді інструктора-методиста, не підлягають зарахуванню до страхового стажу, що дає право на грошову допомогу, оскільки у Розділі 1 Освіта Постанови №909 відсутні посади з назвою тренер-викладач чи інструктор-методист.

Враховуючи зазначене, законодавчих підстав для зарахування періодів роботи позивача з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ на посаді тренера-викладача та з 01.05.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ на посаді інструктора-методиста до необхідного 35-річного страхового стажу для призначення грошової допомоги не було, відтак підстав для задоволення адміністративного позову немає.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.08.2020 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком.

Як слідує з матеріалів справи, загальний страховий стаж позивача на час призначення пенсії за віком становив 42 роки 08 місяців 10 днів.

20.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом від 10.12.2020 №17012 відмовив позивачу у проведенні зазначеної виплати з тих підстав, що посада тренера-викладача в позашкільних закладах освіти Переліком №909 від 04.11.1993 не передбачена. Тому, до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, не враховано період роботи з 15.08.1983 по 12.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 01.09.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ. Враховуючи викладене, на день досягнення пенсійного віку у позивача наявний стаж роботи, що дає право на виплату грошової допомоги 32 роки 03 місяці 21 день, що недостатньо для призначення грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; наявність відповідного страхового стажу 35 років для чоловіків; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні позивачу грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, слугувала відсутність у нього необхідного страхового стажу роботи на посадах в закладах та установах освіти державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

При цьому відповідачем не враховано до даного стажу період роботи позивача з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ на посаді тренера-викладача та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ на посаді інструктора-методиста, оскільки така посада не передбачена відповідним Переліком.

Вирішуючи питання правомірності дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, суд зазначає наступне.

Так, статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки ОСОБА_1 від 16.09.1981 НОМЕР_1 вбачається, зокрема, що з 15.08.1983 по 11.01.1987 позивач працював в Рожищенській ДЮСШ на посаді тренера-викладача та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ на посаді інструктора-методиста.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджується стаж роботи позивача з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ на посаді тренера-викладача та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ на посаді інструктора-методиста.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Як встановлено пунктом 5 Порядку №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Отже, Порядком №1191 визначено право осіб, яким призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, на отримання грошової допомоги за умови дотримання встановлених пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення цього Закону умов, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для призначення грошової допомоги.

При цьому, як передбачено пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст.29 Закону України Про освіту від 05 вересня 2017 року №2145-VIII структура освіти включає в себе, зокрема, позашкільну освіту, яка є частиною структури освіти і спрямовується на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно із ст.1 Закону України Про позашкільну освіту від 22 червня 2000 року №1841-III (далі - Закон №1841-ІІІ), позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що отримують вихованці, учні і слухачі в позашкільних навчальних закладах у час, вільний від навчання в загальноосвітніх та інших навчальних закладах.

Частиною 3 ст.12 Закону №1841-III передбачено, що позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати, зокрема, у формі спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433 Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад затверджено такі типи позашкільних навчальних закладів, як дитячо-юнацькі спортивні школи: комплексні дитячо-юнацькі спортивні школи, дитячо-юнацькі спортивні школи з видів спорту, клуби фізичної підготовки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати. Відповідно до п. 2 вказаного порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (далі - Перелік №909).

Відповідно до п.7 вказаного порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963, викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, що затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №993 від 05 листопада 2008 року, прямо передбачено такі посади працівників освіти вказаного виду позашкільного навчального закладу, як зокрема, тренер-викладач.

Відповідно до п.2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78, діяльність на посаді тренера-викладача у спортивних школах всіх типів зараховується до стажу педагогічної роботи.

Тобто, згідно з вищевказаними нормативними актами тренер-викладач дитячо- юнацької спортивної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

В той же час, у вищезгаданому Переліку №909 посада тренера-викладача дитячо- юнацької спортивної школи прямо не передбачена.

Однак, листом від 16 лютого 1994 року №01-3/96-02 Міністерство соціального захисту населення України повідомило, що назви посад працівників установ освіти у даному переліку не відповідають їх назвам, передбачених діючими нормативними документами по штатах та оплаті праці, що викликає труднощі при визначенні права на пенсію за вислугу років працівникам установ освіти. Зокрема, діючим законодавством у дитячо-юнацьких спортивних школах передбачаються посади тренерів-викладачів, а не тренерів, викладачів.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 зазначено, що з огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, суд дійшов висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років, у тому числі музичних шкіл та шкіл мистецтв.

Таким чином, беручи до уваги правову позицію у подібних правовідносинах, відображену Верховним Судом у постановах від 13.02.2019 (справа №233/4308/17), від 07.11.2019 (справа №676/5649/17), від 15.01.2020 (справа №541/2142/16-а), від 08.04.2020 (справа №149/2408/17), суд дійшов висновку, що посади тренера-викладача та інструктора-методиста в дитячо-юнацьких спортивних школах, на яких працював позивач з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ, відноситься до педагогічних і дає право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, а тому вищевказаний стаж роботи позивача повинен зараховуватися до його пільгового стажу у розумінні пункту е статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначені посади прямо не передбачені затвердженим Переліком №909.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності дій при відмові позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, а тому з метою належного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, зарахувавши до спеціального педагогічного стажу періоди його роботи з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 10.03.2021 №12.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши періоди його роботи з 15.08.1983 по 11.01.1987 в Рожищенській ДЮСШ та з 01.09.2008 по 31.08.2009 в Рожищенській районній ДЮСШ до спеціального стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, , адреса: 45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, будинок 101.

Суддя Ю.Ю. Сорока