Справа № 640/29391/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2021 року м. Київ № 640/29391/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного військово-клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України
про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного військово-клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач), адреса: 03083, місто Київ, вулиця Ягідна, будинок 58, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 17 червня 2020 року №118-АГ, виданий начальником Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби підполковника медичної служби Лопайчук В. «про притягнення до матеріальної відповідальності», відповідно до якого, позивача, майора медичної служби Виливка Миколая було притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку фактурі від 12 червня 2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 грудня 2017 року між Головою Державної прикордонної служби України та позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 5 років з 18 грудня 2017 року по 17 грудня 2022 року.

З 23 липня 2018 року, як вказує позивач, він приступив до виконання обов`язків за посадою начальника відділення лікаря-уролога операційного відділення клініки хірургії.

16 жовтня 2019 року під час виконання хірургічного втручання пацієнту хірургічного відділення відбулось випадкове механічне пошкодження на C-mount кріплення ендоскопічної відеокамери «Tekno», а саме внаслідок падіння камери на підлогу під час хірургічного втручання.

Позивач стверджує, що він був відсутній в операційній залі під час зіпсування цієї відеокамери.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі наказу від 07 листопада 2019 року №225-АГ було проведено службове розслідування, в ході якого позивачем , підполковником медичної служби, медичною сестрою операційного відділення, старшим ординатором лікарем-хірургом хірургічного відділення були надані відповідні пояснення, молодша медична сестра операційного відділення ОСОБА_2 також надала пояснення та стверджувала, що після використання лікарями-хірургами ендоскопічної камери, вона поставила її на столик для інструментів, який, як з`ясувалось, був несправний та камера впала на підлогу й зазнала механічних пошкоджень на C-mount кріплення.

Більш того, у позовній заяві зазначено, що відповідно до акта технічного огляду від 29 жовтня 2019 року ПП «Нектар» встановлено, що механічне пошкодження C-mount кріплення відбулось внаслідок падіння камери на підлогу.

Проте, як вказує позивач, 18 березня 2020 року було видано наказ №49-аг «Про результати службового розслідування», відповідно до якого по факту встановлення причин та обставин, що призвели до пошкодження ендоскопічної відео системи, встановлено факт порушення позивачем та наказом від 17 червня 2020 року №118-аг позивача притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 29 100,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками службового розслідування та з наказом про притягнення його до матеріальної відповідальності, вважає, що службове розслідування було проведено з порушенням вимог законодавства, відповідно, наказ прийнятий протиправно, а тому підлягає скасуванню, оскільки позивач не є матеріально відповідальною особою, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що ендоскопічна камера 3MOS, TEKNO CAM 3100HD з відео захватом, PAL, без об`єктиву 754-3910 HD - об`єктив з масштабуванням для CAM 3300 HD F=16-34 мм, автоклавуємий була придбана на підставі договору за ціною з ПДВ 963 000,00 грн. Вказана камера введена в експлуатацію 14 травня 2019 року.

Відповідно до акта технічного огляду від 29 жовтня 2019 року ПП «Нектар» встановлено, що внаслідок падіння камери на підлогу відбулось механічне пошкодження C-mount кріплення та виконання ремонтних робіт на території України неможливе, проте, листом від 12 березня 2019 року №005 ПП «Нектар» підтвердив функціонування сервісного центру, в якому вказана інформація щодо гарантійного та післягарантійного обслуговування.

З пояснень позивача стало відомо лише про введення в експлуатацію камери та те, що він діяв згідно своєї посадової інструкції, решту інформації висвітлювати не став та причин даного стану справ повідомляти відмовився.

Станом на 18 березня 2020 року у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів на території України, які мають кваліфікацію надання експертної оцінки пошкодження ендоскопічної камери TEKNO позивача не було притягнуто до матеріальної відповідальності.

Відповідно до наказу №118-аг від 17 червня 2020 року, враховуючи наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбачених статтею 3 пункту 2 та статтею 5 пункту 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», позивача було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку фактурі від 12 червня 2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29 100,00 грн.

З вказаним наказом позивач ознайомлюватись відмовився.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що 21 лютого 2020 року вказана вище ендоскопічна камера передана ПП «Нектар» для проведення діагностики та ремонту, після проведення якого було виставлено рахунок-фактуру від 12 червня 2020 року №СФ-0000088 на суму 29 100,00 грн та укладено договір з ПП «Нектар» №281-20 від 08 липня 2020 року, на підставі якого підприємством проведено ремонт складової частини ендоскопічної камери та виставлено рахунок №1 від 08 липня 2020 року на суму 29 100,00 грн.

Також, представник відповідача вказує, що в ході проведення розслідування на підставі наданих пояснень та документів встановлено факт порушення позивачем вимог розділу ІІ статті 5 пункту 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», що має об`єктивні підстави.

Більш того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що позивач своїм рішенням порушив установлений порядок, використання військового майна та не вжив належних заходів, передбачених законодавством щодо запобігання псуванню майна.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Пунктом 2 частини 4 цієї ж статті передбачено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справ.

Зважаючи, що матеріали справи не містять доказів надіслання (надання) відзиву позивачу, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаного відзиву на позовну заяву з наданням правової оцінки доводам, викладеним у ньому.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 №160-ІХ, який набрав чинності 31 жовтня 2019 року (далі по тексту Закон України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ).

У відповідності до статті 1 цього Закону у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

1) військова частина, установа, організація, заклад - орган військового управління, військова частина, військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу, установа, організація Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, функціональний підрозділ Центрального управління, регіональний орган, інший орган, установа, заклад Служби безпеки України, правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України чи орган, підрозділ, формування, установа, навчальний заклад Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань та військові прокуратури, в яких проходять службу військовослужбовці, поліцейські та особи рядового і начальницького складу (проходять збори військовозобов`язані та резервісти);

2) інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти;

3) командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу;

4) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

5) пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано;

6) службовий ризик - можливість виникнення та вірогідні масштаби наслідків негативного впливу протягом певного часу, спричиненого діями або бездіяльністю особи, на яку поширюється дія цього Закону, в особливих, надзвичайних (екстремальних) умовах, спрямованими на запобігання шкоді, якщо її не можна було уникнути іншим способом.

Статтею 2 Закону України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань (далі - особи).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходить військову службу у Державній прикордонній службі України на посаді офіцерського складу, відповідно, на нього поширюється дія Закону України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ.

Так, згідно частини 1 статті 3 Закону України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Отже до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця, у разі заподіяння шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою.

Порядок притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності військовослужбовців визначено статтею 5 Закону України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ.

Згідно вказаної статті особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Згідно з приписами статті 8 Закону України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року між позивачем та Державною прикордонною службою України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років до 17 грудня 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу Начальника Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 23 липня 2018 року №254-ос позивач вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою начальника відділення лікаря-уролога операційного відділення клініки хірургії, з 23 липня 2018 року.

У відповідності до розділу IV Посадової інструкції начальника операційного відділення клініки хірургії лікаря-уролога Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України, затвердженої начальником центру 23 липня 2018 року, начальник операційного відділення клініки хірургії несе відповідальність: за невиконання роботи у заданому обсязі і якості та у визначений термін; за порушення трудової дисципліни та моральних етичних норм етики поведінки; за бездіяльність та неприйняття рішень, які входять в коло його компетенції і обов`язків; види персональної відповідальності визначаються у відповідності до діючого законодавства.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору №182-19 на закупівлю за державні кошти: «Устаткування для операційних блоків» (Ендоскопічна відеокамера (трьохчіпова)), код ДК 021:2015-33160000-9 від 08 квітня 2019 року, укладеного між Головним військово-медичним клінічним центром (Центральним клінічним госпіталем) Державної прикордонної служби України та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІАС ПЛЮС», клінічним центром придбано ендоскопічна відеокамера (трьохчіпова), а саме: 754-2510USBHD FULL-HD ЕНДОСКОПІЧНА КАМЕРА, 3MOS, TEKNO CAM 3100HD З ВІДЕОЗАХВАТОМ, PAL, БЕЗ ОБ`ЄКТИВУ 754-3910 HD-ОБ`ЄКТИВ З МАСШТАБУВАННЯМ ДЛЯ САМ 3300HD F=16-34MM, АВТОКЛАВУЄМИЙ, вартістю 963000,00 грн, яку введено в експлуатацію 14 травня 2019 року відповідно до паспорту.

Згідно наявної в матеріалах справи копії листа Приватного підприємства «Нектар» від 12 березня 2019 року №005, підприємство повідомило відповідача, що є уповноваженим представником на території України компанії виробника обладнання для малоінвазивної хірургії Tekno-Medical Optik-Chirurgie GmbH Німеччина, а також повідомлено, що підприємство здійснює гарантійне та післягарантійне обслуговування обладнання та ремонт продукції.

Згідно акта технічного огляду від 29 жовтня 2019 року інженером Приватного підприємства «Нектар» проведено діагностику вказаної вище ендоскопічної відеокамери, в ході якої виявлено механічне пошкодження C-mount кріплення. Основною причиною поломки стало падіння об`єктиву з висоти. Виконати ремонтні роботи на території України неможливо. Виробник вимагає надіслати об`єктив на виробництво в Німеччину для остаточної діагностики та ремонту. Вартість логістичних та митно-брокерських послуг приблизно 6000,00 грн. Повна вартість ремонтних робіт буде відома після діагностики на виробництві.

04 листопада 2019 року зареєстровано рапорт позивача про те, що в операційному відділенні пошкоджено ендоскопічну відео систему Tekno. Для з`ясування виду поломки необхідно передати відеосистему до сервісного центру, у зв`язку з чим позивач просив клопотати перед керівництвом про надання дозволу про передачу відеосистеми до сервісного центру.

Більш того, в матеріалах справи наявна копія рапорту, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, начальника відділення травматології та ортопедії, відповідно до якого останній довів до відома про постійний систематичний саботаж роботи відділення травматології у операційному блоці, у тому числі, зазначивши, що камера Tekno була виведена з ладу протягом перших місяців після введення в експлуатацію, у зв`язку з чим просив провести службове розслідування.

Відповідно до наказу Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 07 листопада 2019 року №225-аг «Про призначення службового розслідування», на підставі рапорту начальника операційного відділу майора медичної служби Миколи Виливка, з метою встановлення причин та обставин пошкодження ендоскопічної відео системи Tekon прийнято рішення провести службове розслідування в період з 04 листопада 2019 року по 04 грудня 2019 року.

В ході проведення службового розслідування позивачем були надані письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 16 жовтня 2019 року під час виконання хірургічного втручання пацієнту з відділення хірургії відбулось випадкове пошкодження об`єктиву ендоскопічної відеосистеми «Tekno». Також зазначено, що позивач в своїх діях керувався посадовою інструкцією начальника операційного відділення.

Також, було відібрано пояснення від лікарів хірургів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 17 жовтня 2019 року після виконання операції відеокамера була від`єднана від світловоду та передана молодшій медсестрі, через деякий час камера впала на підлогу.

ОСОБА_5 , яка працює операційною медичною сестрою, надала пояснення, що на той час, коли впала камера, вона знаходилась спиною до стойки і не бачила самого падіння камери.

Молодша медична сестра ОСОБА_6 від надання пояснень відмовилась.

За результатами проведеного службового розслідування, комісією складено відповідний висновок, затверджений В.о. Начальника Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України (Центральний клінічний госпіталь) 03 січня 2020 року, в якому у тому числі зазначено, що молодша медична сестра ОСОБА_7 пояснення надавати відмовилась, разом з тим з її слів стало відомо, що вже давно, всупереч посадової інструкції, на них покладають обов`язок щодо первинної обробки хірургічного інструментарію, навіть не маючи відповідного допуску до роботи з предметами підвищеної небезпеки. Щодо отриманої ендоскопічної камери Tekno після використання лікарями-хірургами, вона поставила її на столик для інструментів, який, як з`ясувалось, був несправний та вищевказана камера впала на підлогу та зазнала механічних пошкоджень на C-mount кріплення (кріплення що утримує мікроелемент наприкінці камери).

За результатом проведеного службового розслідування комісією запропоновано вважати таким, що має об`єктивні підстави факт порушення начальником операційного відділення майором медичної служби Миколою Виливком статей 12, 16 Внутрішнього статуту збройних сил України і пунктів 6, 12 і 17 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення та запропоновано притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності у відповідності до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У пункті 6 резолютивної частини висновку зазначено, у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів на території України, які мають кваліфікацію надання експертної оцінки пошкодження ендоскопічної камери Tekno, після отримання результатів від експертної оцінки пошкодження та вартості ремонту ендоскопічної камери Tekno притягнути винних посадових осіб до матеріальної відповідальності, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі».

Наказом від 03 січня 2020 року №3-аг «Про результати службового розслідування» затверджено матеріали службового розслідування (пункт 1 резолютивної частини наказу).

Пунктом 2 резолютивної частини наказу наказано вважати таким, що має об`єктивні підстави факт порушення начальником відділення лікарем-урологом операційного відділення клініки хірургії майором медичної служби Миколою Виливком статей 12,16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і пунктів 6, 12 та пункту 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення, у зв`язку з чим пунктом 4 резолютивної частини наказу притягнуто останнього до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану.

Також, пунктом 7 резолютивної частини наказу передбачено, що у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів на території України, які мають кваліфікацію надання експертної оцінки пошкодження ендоскопічної камери Tekno, після отримання результатів від експертної оцінки пошкодження та вартості ремонту ендоскопічної камери Tekno притягнути винних посадових осіб до матеріальної відповідальності, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі».

Разом з тим суд зауважує, що матеріалами справи не підтверджується факт присутності позивача в операційній залі 17 жовтня 2019 року, в момент, коли було пошкоджено вказану вище ендоскопічну камеру. Навпаки, матеріали службового розслідування містять відомості щодо того, що її пошкодження відбулось внаслідок дій молодшої медичної сестри Сініциної Оксани.

При цьому, в акті службового розслідування не наведено внаслідок яких саме конкретних винних протиправних дій або рішень позивача настала пряма дійсна шкода, яка полягає у пошкодженні ендоскопічної відеокамери.

Тобто, проведеним службовим розслідуванням також не встановлено й причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та фактом пошкодження ендоскопічної камери, а також вини позивача в завданні прямої дійсної шкоди за цим фактом, враховуючи відсутність позивача в операційній залі 17 жовтня 2019 року.

Більш того, зі змісту висновку службового розслідування від 03 січня 2020 року взагалі неможливо зрозуміти, яке саме рішення було прийнято позивачем, як начальником операційного відділення, що стало підставою для пошкодження камери, які саме посадові обов`язки не виконав позивач та яким саме чином він мав проконтролювати дії молодшої медичної сестри, яка перебувала в операційній залі під час операції пацієнта, з метою запобігання пошкодженню ендоскопічної камери.

Тобто, відповідачем у висновку службового розслідування не наведено переконливих підстав, з яких можна дійти висновку, що саме рішення позивача вплинуло на той факт, що ендоскопічна камера впала на підлогу після того, як її було передано молодшій медичній сестрі.

Також, суд наголошує, що посадова інструкція позивача не містить в собі пунктів у розділах, на які вона розділена, а тому неможливо розібрати, які саме пункти посадової інструкції порушив позивач, що стало підставою для притягнення до його матеріальної відповідальності.

Щодо порушення позивачем статей 12,16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 12 Внутрішнього статуту Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

З огляду на вказані норми, а також з урахуванням спірних правовідносин, неможливо зрозуміти, що мав зробити або, навпаки, утриматись від вчинення яких саме дій, на думку відповідача, позивач з метою недопущення порушень вимог статей 12,16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, як і не зрозуміло, в чому саме полягає порушення позивачем цих вимог.

Відтак, відповідачем не доведено заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправне рішення, не встановлено вину позивача та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням та взагалі прийняттям якогось рішення позивачем і настанням шкоди, не взято до уваги й той факт, що ендоскопічна камера впала на підлогу в той час, коли проводилась операція в операційній залі, де був відсутній позивач.

Більш того, слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджується, а відповідачем не доведено, що позивач є матеріально відповідальною особою та у його відданні перебувала вказана вище ендоскопічна камера.

Отже, відповідачем не доведено наявності підстав та умов для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, встановлених статтею 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2020 року начальником управління внутрішнього аудиту подано Голові Державної прикордонної служби України доповідну записку за результатами дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності у Головному військово-медичного клінічного центру, у пункті 3 якої зазначено, що за результатами службового розслідування пошкодження ендоскопічної камери було встановлено причетність до факту пошкодження камери операційної медичної сестри працівника ОСОБА_8 та молодшої медичної сестри операційного відділення працівника Оксани Сініциної (звільнена з роботи у січні 2020 року за власним бажанням). З посиланням на пункт 7 наказу №3-аг від 03 січня 2020 року рекомендовано призначити службове розслідування за фактом пошкодження ендоскопічної камери.

18 березня 2020 року В.о. начальника Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України (Центральний клінічний госпіталь) затверджено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин, що призвели до пошкодження коштовної ендоскопічної відео системи Tekno, відповідно до змісту якого комісією в ході службового розслідування встановлено, що у відповідності до результатів дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності від 11 лютого 2020 року стало відомо про факт механічних пошкоджень вказаної вище ендоскопічної камери. Також вказаний висновок містить аналогічний зміст, який було викладено у висновку за результатами проведеного службового розслідування від 03 січня 2020 року. Між тим, вже за результатами службового розслідування, що було затверджено 18 березня 2020 року, комісією встановлено, що:

1. відповідно до розділу ІІ статті 5пункту 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» майор медичної служби ОСОБА_9 своїм рішенням порушив установлений порядок, використання військового майна та не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання псуванню майна.

2. відповідно до посадової інструкції майора медичної служби ОСОБА_9 встановлено, що ним було порушено:

- виконання вимог розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»;

- виконання посадових обов`язків в повному обсязі;

- методичної та практичної підготовки підлеглого особового складу стоматологічного відділення на всіх рівнях;

- контролю виконання підлеглим особовим складом стоматологічного відділення своїх функціональних обов`язків за посадою;

- виконання статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України;

- виконання п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення.

У зв`язку з чим, комісією запропоновано:

1. Факт порушення начальником операційного відділення майором медичної служби Миколою Виливком вимог розділу ІІ статті 5. П. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення вважати таким, що має об`єктивні підстави.

2. За порушення вимог розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення майора медичної служби ОСОБА_10 притягнути до матеріальної відповідальності відповідно до розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

У вказаному висновку зазначено, що позивач від ознайомлення з матеріалами службового розслідування відмовився 18 березня 2020 року.

Також, відповідно до пункту 1 резолютивної частини наказу №49-аг від 18 березня 2020 року «Про результати службового розслідування» затверджено матеріали службового розслідування по факту встановлення причин та обставин, що призвели до пошкодження ендоскопічної відео системи TEKNO.

Пунктом 2 резолютивної частини наказу передбачено, що факт порушення начальником операційного відділення майором медичної служби Миколою Виливком вимог розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення вважати таким, що має об`єктивні підстави.

У пункті 3 резолютивної частини цього наказу вказано, що за порушення вимог розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення майора медичної служби ОСОБА_10 притягнути до матеріальної відповідальності відповідно до розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Від ознайомлення з вказаним наказом позивач відмовився, про що свідчить відповідна відмітка у наказі.

Крім того, відповідно до наказу №118-АГ від 17 червня 2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності» на виконання наказу Начальника Головного центру від 18 березня 2020 року №49-АГ «Про результати службового розслідування», Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», та в зв`язку із отриманням оцінки приватного підприємства «Нектар» щодо пошкодження ендоскопічної камери TEKNO від 12 червня 2020 року №СФ-0000088, враховуючи наявність в діях майора медичної служби Миколи Виливка ознак правопорушення, передбаченого статтею 3 п. 2 та статтею 5 п. 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», позивача притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку фактурі від 12 червня 2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29100,00 грн.

Однак, суд наголошує на тому, що матеріали справи не містять наказу, на підставі якого було призначено службове розслідування, висновки якого затверджені 18 березня 2020 року, як і не містять доказів того, що позивачу було запропоновано надати свої письмові пояснення саме в межах проведення цього службового розслідування.

Більш того, зі змісту висновку також вбачається, що службовим розслідуванням не встановлено, а у висновку не зафіксовано, що позивач, як начальник операційного відділення, своїм рішенням порушував установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду.

Наведене в сукупності свідчить, що повторне проведення службового розслідування без видання відповідного наказу, без дотримання встановленої процедури його проведення є порушенням з боку відповідача вимог законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що службове розслідування, яке було призначено наказом №225-аг від 07 листопада 2019 року, має бути закінчено не пізніше 04 грудня 2019 року.

Натомість розслідування було закінчено 03 січня 2020 року, тобто через 2 місяці з дня його фактичного первинного призначення.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги частини 3 статті 8 Закону України від 03 жовтня 2019 року № 160-IX, який визначає, що розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення.

При цьому, суд наголошує, що матеріали справи не містять у тому числі й доказів розміру заподіяної матеріальної шкоди у сумі 29 100,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи встановлені судом обставини, зокрема, відсутність доказів, що підтверджують заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправне рішення та взагалі прийняття такого рішення останнім, встановлення вини позивача та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням і настанням шкоди, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу №118-АГ від 17 червня 2020 року.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність прийнятого наказу №118-АГ від 17 червня 2020 року в межах наданих йому повноважень у порядок та спосіб, визначені законом, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції про сплату, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України №118-АГ від 17 червня 2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності», яким ОСОБА_1 притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності у розмірі 29 100,00 грн.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України (03083, місто Київ, вулиця Ягідна, будинок 58, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник