Справа № 569/5281/16-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 569/5281/16-а пров. № 857/Н-13/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2018 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2018 року, постановленої за наслідками розгляду апеляційної скарги Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 2 серпня 2017 року у справі №569/5281/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить переглянути вказану постанову, відмовити в задоволенні апеляційної скарги Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області та скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2018, прийняти постанову, якою визнати протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії та зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII в первинній редакції із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Рівненської області від 24.03.2016 №18-246 без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат з 01 квітня 2016 року; стягнути з судові втрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1703 грн. 81 коп.

У своїй заяві заявник посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідач подав відзив на заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. У судове засідання не прибули.

ОСОБА_1 подав заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи заявника у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 27.04.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію з 01 січня 2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Законів України №3662-12 від 26 листопада 1993 року та №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Рівненської області від 24.03.2016 №18-246 без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат та стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 2 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області у відмові позивачу в здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років. Зобов`язано Рівненське об`єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Законів України №3662-12 від 26 листопада 1993 року та №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Рівненської області від 24 березня 2016 року №18-246 без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат з 01 квітня 2016 року. Стягнуто з Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2018 року апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 2 серпня 2017 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» передбачено пенсійне забезпечення працівників прокуратури.

Встановлено, що 15 квітня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та долучив довідку прокуратури Рівненської області від 24.03.2016 №18-246.

Разом із тим, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (15.04.2016) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Житомирський апеляційний адміністративний суд, ухвалюючи постанову від 2 липня 2018 року встановив, що станом на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 в частині перерахунку пенсії втратила чинність, також на теперішній час питання перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати на законодавчому рівні не врегульовано, тому відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю законодавчих підстав для цього, а висновки суду першої інстанції є помилковими. Крім того, у спірний період положеннясЗакону України "Про прокуратуру"сщодо обмеження пенсій максимальним розміром діяли, неконституційними не визнавались, а тому підлягали застосуванню до спірних правовіднос

Відповідно до частин 1 та 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Наведена стаття КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення..

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнане неконституційним та втратило чинність 13 грудня 2019 року, як встановлено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Відповідно до частини 6 статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За таких обставин, не заперечуючи право позивача на перерахунок пенсії, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві за період з 01.01.2016 до 13.12.2019.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18, від 23.01.2019 у справі №820/2462/17, від 15.05.2019 у справі № 640/20317/16-а.

Отже, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (15.04.2016) останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, була чинною.

Така позиція Верховного Суду викладена у постанові від від 19.02.2021 у справі №808/1628/18

Оскільки предметом розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційного суду України у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) від 13 грудня 2019, а рішення суду, яке позивач просить переглянути за виключними обставинами, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплатити, стягнути кошти), оскільки за наслідком апеляційного перегляду в позові позивача було відмовлено, відсутня передбачена пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України підстава для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Станом на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції від 02.07.2018 відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною.

З огляду на викладене, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому, підстави для скасування постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2018 року відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 361, 368, 369 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2018 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року у справі № 569/5281/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та залишити постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 12.04.2021.