Справа № 627/793/20
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/793/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Полешко О. С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Селезньова С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Краснокутського відділу поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Краснокутського відділу поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 р.

В обгрунтовання позовних вимог зазначає, що 06.09.2020 року поліцейським СРП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Бондар В.І. було винесено постанову серії БАБ № 404139 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.126 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн , внаслідок порушення п.2.1 б ПДР України. Позивач вважає зазначену постанову незаконною , оскільки 06.09.2020 року, близько 21 год., приїхавши в с.Козіївка на своєму автомобілі , він знаходився поруч з транспортним засобом та чекав ОСОБА_2 , який в той день керував автомобілем та мав відвезти його додому . В цей час до позивача під`їхали працівники поліції та силоміць, посадивши до службового транспорту, відвезли у відділ поліції , оскільки на їх думку , позивач перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння . У відділі поліції відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст.126 КУпАП , так як , на думку працівників поліції, водій керував автомобілем та не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб. Документи на той час перебували в салоні автомобіля , тому він не міг їх своєчасно показати. Крім того , на час приїзду працівників поліції , він не керував транспортним засобом , а стояв на узбіччі автодороги біля автомобіля. З постановою працівники поліції позивача не ознайомили , права , передбачені ст. 268 КУпАП та ст.55, 56, 59, 63 Конституції України не роз`яснили , чим порушили його право на захист. Просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення зв`язку із відсутністю доказів наявності в діях позивача складу правопорушення . Поновити строк на оскарження вказаної постанови , оскільки вона була направлена йому поштовим зв`язком.

Позивач та його представник підтримали позов , просять задовольнити .

Відповідач в судове засідання засідання не з`явився, був повідомлений належним чином та в установлений законом строк , про що свідчать розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суду не повідомив , відзив не подав.

Суд , заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, допитавши свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постанови серії БАБ № 404139 від 06.09.2020 р., 06.09.2020 року , о 22 год.05 хв., по вул. Горького в с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області , водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб , чим порушив вимоги п.2.1. б ПДР України , за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Згідно підпунктів а,б,ґ п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

При цьому, згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст.75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП .

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 06.09.2020 р. Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.1.б ПДР України.

За клопотанням позивача, був допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що дійсно 06.09.2020 року ОСОБА_1 власним автомобілем не керував , а всі поїздки в той день здійснював свідок . На час приїзду працівників поліції, реєстраційний документ на транспортний засіб знаходився в салоні автомобіля . Власника автомобіля ОСОБА_1 , працівники поліції повезли до відділу поліції , оскільки на їх думку , він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, оскільки дії поліцейського СРП не відповідають вимогам ст.245, 251, 280 КпАП України.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, постанова серії БАБ № 404139 від 06.09.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КпАП України, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 77, 241, 242, 255, 257 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 404139 від 06.09.2020 р. поліцейського СРП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Бондаря В. І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. В. Вовк