Справа № 360/1143/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1143/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просила суд:

-визнати протиправним рішення відповідача від 10.12.2020 щодо зменшення позивачу розміру відсотку з 84% до 50% від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-13;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивача щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку з 84% від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-13, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;

-постановити окрему ухвалу щодо протиправних рішень Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яке очолює начальник голова комісії з припинення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області Шуліка Ольга Євгенівна , з направленням її до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

-зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Вищої Ради Правосуддя від 22.03.2018 позивача звільнено з посади судді Біловодського районного суду Луганської області у зв`язку із поданням заяви про відставку. Наказом в.о. Біловодського районного суду Луганської області від 06.04.2018 позивача відраховано зі штату суду у зв`язку із виходом у відставку з 10 квітня 2018 року. З 11.04.2018 позивач перебуває на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та до грудня 2020 року отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 №2453-V1 «Про судоустрій і статус суддів» та на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, яким підтверджено право на отримання 4% суддівської винагороди за час роботи в органах прокуратури. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 відповідача зобов`язано здійснити з 19.02.2020 перерахунок суддівської винагороди на підставі довідки ТУ ДСА в Луганські області від 26.02.2020 № 496/20-13 з врахуванням рішення КС України від 18.02.2020 та з врахуванням раніше виплачених сум. На виконання рішення суду відповідачем в листопаді 2020 року приймається рішення № 19 про перерахунок щомісячної суддівської винагороди в розмірі 84% та позивач отримала 84752,64 грн. Однак 10 грудня 2020 року за таким же номером відповідач приймає рішення, яким розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці змінюється на 50% від суддівської винагороди, визначеної в довідці ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020. Розмір довічного утримання становить 50 448,00 грн.

Для роз`яснення таких розбіжностей у виплаті позивач 26.01.2021 звернулася до відповідача з заявою та листом від 29.01.2021. Відповідач повідомив, що оскільки в рішенні суду від 11.09.2020 відсоткового розміру суддівської винагороди для виплати довічного грошового утримання судді у відставці не зазначено, проведено перерахунок з урахуванням п.3 ст. 142 розділу X Закону № 1402-VІІІ від 02.06.2016 у розмірі 50% від розміру зазначеної у довідці суддівської винагороди, а не в розмірі 84%, які були визначені відповідачем на підставі зазначених вище судових рішень та які в подальшому неодноразово застосовувалися відповідачем під час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового у гримання у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судій, який працює на відповідній посаді, протягом 2018 - 2020 років.

Позивач вважає, що відповідач, приймаючи рішення від 10.12.2020 при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 № 496/20-13 застосував інший розмір відсотків, як передбачено п.3 ст.142 Закону України № 1402-VІІІ (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 6.12.2016 № 1774-VІІІ та у редакції Закону України від 21.12.2016 № 1798-VІІІ) самостійно припинивши виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2018. Позивач вважає протиправним рішення відповідача від 10.12.2020 щодо зменшення позивачу розміру відсотку з 84% до 50 % від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-13, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до канцелярії суду надав відзив на позовну заяву від 29.03.2021 №1239-07-7/2471 (а.с.109-113).

В обґрунтування зазначив, що позивач є суддею у відставці Біловодського районного суду Луганської області. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 №1240/2755/18 відповідача зобов`язано починаючи з 13 квітня 2018 року призначити, нарахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та виплатити зазначене щомісячне довічне грошове утримання судді з урахуванням виплачених за зазначений період сум. Рішенням від 22.10.2018 визначено, що загальний стаж позивача на посаді судді, складає 22 роки 04 місяці 28 днів. Рішенням відповідача від 16.01.2019 № 19 позивачу зараховано до стажу роботи па посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання період роботи помічником прокурора Біловодського району прокуратури Луганської області з 10.11.1995 по 16.02.1995, що становить 02 р. 03м.07 дн. та рішенням відповідача від 17.01.2019 № 19 проведено перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 84% заробітку судді (суддівської винагороди) з 13.04.2018.

04.03.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону № 1402-VІІІ, у зв`язку з прийнятим Конституційним Судом України 18.02.2020 року Рішенням №2-р/2020. До заяви позивачем додано довідку від 26.02.2020 № 496/20-Вх, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Рішенням відповідача від 30.04.2020 № 4305/03-18 відмовлено позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі вимог Закону України від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів», Закону України № 1402-VІІІ, Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддями відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Не погодившись з рішенням відповідача від 30.04.2020 року №4305/03-18, позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 04.03.2020 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-Вх незаконними, зобов`язати відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-Вх з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №360/3008/20 адміністративний позов позивача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 30.04.2020 № 4305/03-18 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язано Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області від 26.02.2020 № 496/20-Вх про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання Рішення від 11.09.2020, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.02.2020 № 496/20-Вх, в якій вказано розмір суддівської винагороди станом на 18.02.2020 для позивача в сумі 10089600 грн, відповідач рішенням від 21.10.2020 року №19 здійснив помилковий перерахунок позивачу щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці у розмірі 84% від зазначеного розміру суддівської винагороди починаючи з 19.02.2020. Після повторної перевірки пенсійної справи позивача було виявлено, що відсоток, який застосований для здійснення перерахунку позивачу щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, завищений. У зв`язку з чим пенсійну справу позивача було приведено у відповідність, та рішенням від 08.12.2020 року, а не 10.12.2020 як зазначає позивач у своєму позові, здійснено перерахунок позивачу щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійснено у відповідності до вимог ст. 142 Закону № 1402-VІІІ з урахуванням положень щодо наявності саме стажу на посаді судді, а не па посадах прирівняних до стажу суда. При здійсненні перерахунку відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання з 84% суддівської винагороди до 50% суддівської винагороди. Позивач листом від 22.12.2020 № 1239-31-9/5296 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо роз`яснення виконання рішення суду від 11.09.2020 по справі №360/3008/20 в частині застосування відсотку при перерахунку помісячного довічного грошового утримання судді у відставці (50% чи 54%). Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.01.2021 за №1200-010701-9/1619 надано відповідь. Після проведеного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розмір останнього склав 5044800 грн. Відповідно до рішення від 08.12.2020 №19 загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50, стаж на посаді судді років 05 місяців 00 днів.

Відповідач зазначив, що в частині по здійснення перерахунку у розмірі 84% грошового утримання судді, відповідач діяв у рамках Закону та правомірно, оскільки виконав рішення від 11.09.2020 щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді з 19.02.2020 виходячи з розрахунку стажу судді, який прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону № 1402-VІІІ. Рішення від 11.09.2020 не містить зобов`язань про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84%. Відповідач також зазначив, що на виконання рішення від 11.09.2020 він у період з 19.02.2020 по 31.10.2020 нарахував до виплати позивачу заборгованість в сумі 67635,11 грн. 26.10.2020 заборгованість позивачу у сумі 67635,11 грн включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1. Таким чином, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.28-29).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є суддею у відставці Біловодського районного суду Луганської області, що підтверджується посвідченням №02916 (а.с.6-7,8).

Наказом Біловодського районного суду Луганської області від 06.04.2018 № 27 позивача відраховано зі штату Біловодського районного суду Луганської області, у зв`язку зі звільненням з посади за його заявою про відставку (а.с.9).

З протоколу №305 від 20.04.2018 вбачається, що повивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.56).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 у справі №1240/2755/18 позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з 80% на 84% суддівської винагороди протиправними.

Зобов`язано Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ) починаючи з 13 квітня 2018 року призначити, нарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та виплатити зазначене щомісячне довічне грошове утримання судді з урахуванням виплачених за зазначений період сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (а.с.10-13).

З даних КП «ДСС» вбачається, що рішення суду від 22.10.2018 у справі №1240/2755/18 набрало законної сили 19.12.2018.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №360/3008/20 позов ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 30.04.2020 № 4305/03-18 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язано Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місце знаходження: 92800, Луганської області, Біловодський район, смт Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ідентифікаційний код 41247269) здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області від 26.02.2020 № 496/20-Вх про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місце знаходження: 92800, Луганської області, Біловодський район, смт Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ідентифікаційний код 41247269) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) (а.с.14-19).

З даних КП «ДСС» вбачається, що рішення суду від 11.09.2020 у справі №360/3008/20 набрало законної сили 13.10.2020.

Рішенням відповідача від 21.10.2020 за №19 позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.97).

Рішенням відповідача від 08.12.2020 за №19 позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання зі зменшенням розміру грошового утримання з 84% до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.99).

26.01.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати роз`яснення щодо зміни Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці та щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.09.2020 по перерахунку з 19.02.2020 розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці з врахуванням виплаченої та її виплати (а.с.23).

На вищевказану заяву відповідачем надано відповідь від 29.01.2021 №16-12/К-31/8-1239/21, в якій зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 не визначено відсоткового розміру, що необхідно застосовувати при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при проведенні перерахунку з 19.02.2020. Таким чином, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відпрацьовано відповідно до вимог ст.142 Закону України №1402 (без врахування положень статті 137 зазначеного Закону) виходячи з розрахунку 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, як за стаж безпосередньої роботи на посаді судді 20 років 01 місяць 23 дні (а.с.24-25).

Відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 496/20-Вих від 26.02.2020 суддівська винагорода станом на 18 лютого 2020 року складає 100896,00 грн, з яких: посадовий оклад - 63060,00 грн, доплата за вислугу років 60% - 37836,00 грн (а.с.96).

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 08.12.2020 щодо зменшення позивачу розміру відсотку з 84% до 50% від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-13, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав, просиля задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, пунктом 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу Прикінцеві та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

В рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В пункті 7 цього ж рішення Конституційний Суд України зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

На виконання висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, частина четверта статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII викладена в наступній редакції: "У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У пункті 19 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 також наголошено на тому, що за змістом частини четвертої статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виникла лише одна підстава його перерахунку, а саме збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (з 01.01.2020 базовий оклад судді місцевого суду склав 30 прожиткових мінімумів для працездатних громадян). Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

При цьому суд зазначає, що норми спеціальних законів, які були чинними у період від моменту призначення позивачу спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.

Водночас правила обрахування стажу роботи на посаді судді, які застосовувалися на момент виходу судді у відставку, як і відсотковий розмір вже призначеного довічного грошового утримання є сталими та не можуть змінюватися.

Щодо посилання відповідача на ч. 3 ст. 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII, в силу якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає що це правило підлягає застосуванню при призначенні довічного грошового утримання після набрання цією нормою чинності.

Більше того, застосування відсоткового показника, передбаченого ч. 3 ст.142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII до перерахунку вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, як тому, що стосується обрахування щомісячного довічного грошового утримання судді, який звернувся із заявою про його призначення на момент дії цієї норми, а не перерахунку раніше призначеного, так і з огляду на те, що законодавчо передбачено принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача із 84% до 50 %.

За таких обставин вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.12.2020 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як наслідок, підлягає задоволенню й вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84 % від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці ТУ ДСА в Луганській області від 26.02.2020 №496/20-13, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Щодо вимоги позивача про постановлення окремої ухвали відносно протиправних рішень Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яке очолює начальник голова комісії з припинення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області Шуліка Ольга Євгенівна , з направленням її до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, суд зазначає наступне.

Аналіз змісту приписів КАС України свідчить, що окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Згідно ч.ч.4,6 ст.261 КАС України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Таким чином окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За результатом розгляду справи, суд не вбачає достатніх підстав для постановлення окремої ухвали, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з обранням належного способу захисту порушених прав.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією №0.0..1 від 05.03.2021 (а. с. 5).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Викладені з цього приводу заперечення відповідача суд вважає неприйнятними, оскільки відшкодування понесених судових витрат не ставиться в залежність наявності або відсутності на це коштів у сторони, з якої присуджується таке відшкодування.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 08 грудня 2020 року № 19 щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з 84 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року.

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області (92800, Луганська область, Біловодський район, смт.Біловодськ, вул.Центральна, буд.77, ) здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 26.02.2020 № 496/20, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92800, Луганська область, Біловодський район, смт.Біловодськ, вул.Центральна, буд.77, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Басова