Справа № 520/2698/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 квітня 2021 року № 520/2698/21

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

за участю представників: позивача Перцель К.С., відповідача Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09 листопада 2020 року № 18517-13 ГУ ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона не погоджується з податковою вимогою, оскільки позивачу на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-10 загальною площею 219,3 кв.м. в літ. «А-4-5-7-8» та нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5 загальною площею 147,9 кв. м. в літ. «А-4», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу від 20.09.2006 ( реєстр. №1157 та реєстр. №1159), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11922133 від 22.09.2006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11922042 від 22.09.2006. З огляду на те, що відповідні права на земельну ділянку за позивачем не зареєстровані, позивач вважає, що вона не є платником земельного податку, і, як наслідок, нарахування їй земельного податку та визначення податкового боргу є протиправним.

Ухвалою від 01.03.2021 прийнято справу до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі, копії ухвал направлено сторонам.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ГУ ДПС 14.05.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб № 61187-5806-2038 на суму 16407, 66 гривень. Контролюючим органом вказане податкове повідомлення-рішення направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (далі - ДРФО): АДРЕСА_1 . Відправлення Позивачу вручено не було у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується відміткою про неможливість вручення поштового відправлення та трекінгом поштового відправлення №902. Відтак, податкове повідомлення-рішення від 14.05.2020 вважається врученим 15.08.2020. Податкове повідомлення-рішення не оскаржене позивачем та не скасовано. Відтак, граничний строк сплати податкових зобов`язань, визначених в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні - 14.10.2020. У зв`язку з тим, що відповідно до даних інтегрованої картки платника (далі - ІКП) з земельного податку з фізичних осіб (КБК 18010700), станом на 08.11.2020 обліковується борг у розмірі 16407, 66 грн, керуючись вимогами п. 59 ст. 59 ПК України та п. 1 розділу III Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 № 902/30770, ГУ ДПС сформовано та направлено оскаржувану податкову вимогу платнику податків.

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 24.03.2021 замінено відповідача ГУДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на його правонаступника ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495) та відкладено судове засідання за клопотанням представника відповідача на 07.04.2021 о 10:30.

В судовому засіданні 07.04.2021 представник позивача Перцель К.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Наумецька Е.Ю. - проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та долучені до них докази, встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-10 загальною площею 219,3 кв.м. в літ. «А-4-5-7-8» та нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5 загальною площею 147,9 кв. м. в літ. «А-4», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу від 20.09.2006 ( реєстр. №1157 та реєстр. №1159), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11922133 від 22.09.2006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11922042 від 22.09.2006.

За інформацією ГУ ДПС у Харківській області та відповідно до даних ІТС «Податковий блок» ОСОБА_1 05.10.2010 зареєстрована як платник земельного податку з фізичних осіб (земельна ділянка площею 0,01749, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ).

14.05.2020 ГУ ДПС у Харківській області відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб № 61187-5806-2038 у розмірі 16407, 66 гривень.

Контролюючим органом вказане податкове повідомлення-рішення направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 , зазначену в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (далі - ДРФО): АДРЕСА_1 .

Реєстрація позивача за вказаною адресою підтверджується паспортом позивача, оглянутим в судовому засіданні 24.03.2021 та не заперечувалася її представником.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржене, у встановленому законом порядку не скасоване є дійсним.

Пунктом 287.5 статті 287 ПК України закріплено, що плата за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відтак, граничний строк сплати податкових зобов`язань, визначених в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні - 14.10.2020.

Позивачем у встановлений законом строк податкові зобов`язання сплачені не були, що не заперечується сторонами.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У зв`язку з тим, що відповідно до даних інтегрованої картки платника (далі - ІКП) з земельного податку з фізичних осіб (КБК 18010700), станом на 08.11.2020 за позивачем обліковується борг у розмірі 16407,66 грн, керуючись вимогами п. 59.3 ст. 59 ПК України та п. 1 розділу III Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 № 902/30770, ГУ ДПС у Харківській області 09.11.2020 сформовано та направлено оскаржувану податкову вимогу платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримала спірну вимогу особисто 27.11.2020.

Не погодившись з вказаною вимогою позивач направила скаргу від 30.11.2020 до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 21.01.2021 № /А/99-00-13-05-09 у задоволенні скарги позивача було відмовлено, податкову вимогу залишено без змін.

В подальшому позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою платників податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у Постановах від 20.03.2020 у справі № 804/1318/18, від 24 вересня 2019 року у справі № 825/1109/16.

Згідно з абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платників податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 14.05.2020 вважається врученим 15.08.2020.

Пунктом 56.2 ст. 56 ПК України передбачено що, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з положеннями п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При розгляді справи з пояснень представника позивача судом встановлено, що зазначене вище податкове повідомлення-рішення позивачем ані в адміністративному, ані в судовому порядку не оскаржене та не скасоване.

Пунктом 287.5 статті 287 ПК України визначено, що плата за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відтак, граничний строк сплати податкових зобов`язань, визначених в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні - 14.10.2020.

Позивачем у встановлений законом строк податкові зобов`язання сплачені не були, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

На виконання вимог зазначених статей ПК України, у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу з узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю з фізичних осіб, відповідачем було сформовано та направлено позивачу спірну податкову вимогу.

Позивач в обґрунтування позову посилається на протиправність нарахування їй сум податкових зобов`язань, вказаних у вимозі, з огляду на те, що відповідні права на земельну ділянку за позивачем не зареєстровані, позивач вважає, що вона не є платником земельного податку, і, як наслідок, нарахування їй земельного податку та визначення податкового боргу є протиправним.

В той же час, суд зазначає, що питання, чи є правомірним нарахування сум земельного податку позивачу, не входять до предмету доказування у даній справі, в якій оскаржується податкова вимога. Вказані питання можуть бути предметом розгляду у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відтак, посилання позивача на протиправність нарахувань контролюючим органом сум податкового зобов`язання та на той факт, що позивач не є платником земельного податку не береться судом до уваги в якості належного обґрунтування заявленого позову.

Судом встановлено, що відповідачем в повному обсязі дотримано процедуру узгодження суми податкових зобов`язань з земельного податку, визначених податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2020 № 61187-5806-2038, сума яких позивачем у строки, встановлені законом, не сплачена.

В межах предмету доказування у справі, яка розглядається, судом встановлено дотримання відповідачем порядку та строків надіслання позивачу спірної податкової вимоги про сплату боргу за узгодженим податковими зобов`язаннями з земельного податку. Зазначену вимогу було прийнято відповідачем з дотриманням визначеної законодавством процедури та в межах наявних повноважень.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2021 року.

Суддя Білова О.В.