Справа № 851/19/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 р.Справа № 851/19/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.,

суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

представника позивача Березко О.І.,

відповідача Рарога М.М.,

спеціаліста Євсюкова І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу № 851/19/19

за позовом Харківської міської ради

до ОСОБА_1

про примусове відчуження об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності,,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 року позивач Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, уточнивши позовні вимоги, просить суд:

- примусово відчужити у комунальну власність територіальної громади міста Харкова з мотивів суспільної необхідності житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 56,5 кв.м, з надвірними житловими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 з відшкодуванням вартості зазначеного об`єкту нерухомості у розмірі 791700,00 грн (сімсот дев`яносто одна тисяча сімсот гривень 00 копійок), шляхом перерахування зазначених грошових коштів за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, призначених на викуп земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб під будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників» до станції «Одеська» на зазначений ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) банківський рахунок (або на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач: ГТУЮ у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 34859512; банк отримувача: Державна казначейська служба України; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: 1604);

- примусово відчужити у комунальну власність територіальної громади міста Харкова з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 0,0336 га, кадастровий номер :06:009:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 з відшкодуванням вартості зазначеного об`єкту нерухомості у розмірі 415300,00 грн. (чотириста п`ятнадцять тисяч триста гривень 00 копійок), шляхом перерахування зазначених грошових коштів за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, призначених на викуп земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб під будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників» до станції «Одеська» на зазначений ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) банківський рахунок (або на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач: ГТУЮ у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 34859512; банк отримувача: Державна казначейська служба України; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: 1604).

- зобов`язати ОСОБА_1 звільнити житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0336 га, кадастровий номер :06:009:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 30 днів з моменту державної реєстрації права власності на зазначені об`єкти за Харківською міською радою.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Харківської міської ради № 1034/18 від 21.02.2018 Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб для суспільних потреб для будівництва третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська" визначено перелік земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, та які необхідно викупити для суспільних потреб, зокрема п. 64 додатку до вказаного рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1034/18 викупу підлягає також земельна ділянка площею 0,0336 га, кадастровий номер :06:009:0003 (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, будівництво третьої ліні метрополітену, яка є об`єктом транспортної інфраструктури та підпадає під перелік об`єктів для будівництва, яких передбачена можливість примусового відчуження об`єктів нерухомості на підставі рішення суду, Харківська міська рада звернулася до суду із вищевказаними позовними вимогами.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на позовну заяву та згодом доповнення до відзиву, в якому серед іншого зазначає, що позивачем не надана інформація про розміщення будь - яких об`єктів на земельній ділянці, яку представник позивача від імені Харківської міської ради просить суд примусово відчужити у комунальну власність.

Зокрема в листі КП «Харківська дирекція будівництва метрополітену», яке підпорядковано Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, № 160/01-6 від 15.03.2018 р. вказано: «...згідно з проектом будівництва на земельній ділянці за адресою вул. Сидоренківська, 52 відсутні будівельні майданчики з розкриття котловану будівництва.».

Відповідач звертає увагу, що позивачем жодного разу не надано доказів стосовно неможливості будівництва третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників імені Г. І. Ващенка» до станції «Одеська» без примусового відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідач вважає, що питання про відчуження земельної ділянки не може бути предметом позовної заяви Харківської міської ради.

Відповідно до ДБН В.2.3-7-2010 (п.5.1, другий абзац) технічні зони будівництва метрополітену, включаючи зони постійного землекористування, потрібно визначати при проектуванні ліній метрополітену на основі даних інженерних вишукувань. .

Відповідно, до ДБН В.2.3-7-2010 (додаток К (обовязковий), п.К.1.3) параметри технічних зон ліній метрополітену слід визначати на підставі топогеодезичних вишукувань вздовж траси метрополітену з фіксацією всіх наявних на місцевості в зоні метрополітену будівель і споруд.

Територія та межі технічної зони метрополітену відповідно до ДБН В.2.3-7-2010 визначаються геометричними розмірами, а саме: відстань від підземних споруд метрополітену до житлових будівель, розміщених на вищезазначеній земельній ділянці; глибина залягання підземних споруд метрополітену поряд з вищезазначеною земельною ділянкою.

Відповідач наголошує, що на його неодноразові запити у відповідях Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та КП «Харківська дирекція будівництва метрополітену» жодного разу не надані результати вимірювань, які могли свідчити про попадання житлового будинку в технічну зону метрополітену відповідно до ДБН В.2.3-7-2010.

В позовній заяві та додатках до неї відсутні результати вимірювань, які свідчать про попадання житлового будинку в технічну зону метрополітену відповідно до ДБН В.2.3-7-2010.

Представником позивача надано відповідь на відзив відповідача, де зазначено, що відповідно до графічної частини Проектно-вишукувальних робіт для будівництва третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників імені Г.І. Ващенка» до станції «Одеська» частина земельної ділянки та частина житлового будинку розташовані у технічній зоні 1-ї категорії, в зоні можливої деформації поверхні.

Вказані відомості дублюються з даними узагальненої інформації при інвентаризації об`єктів, що зазначено в Протоколі № 3 від 28.12.2017.

Позивач зазначає, що будівельні норми ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени» встановлюють вимоги до проектування та будівництва нових, реконструкцію та технічне переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену.

Пунктом 1.2 ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени» встановлено, що вимоги них норм є обов`язковими для органів державного управління, контролю та експертизи, місцевого та регіонального самоврядування, підприємств установ та організацій, що діють на території України, а також для громадян - суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від їх форм власності, відомчої належності та видів діяльності.

Класифікацію та розміри технічних зон слід приймати згідно з додатком К ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени».

Відповідно до п. К.1.4 технічні зони ліній метрополітену з урахуванням їх параметрів слід класифікувати за категоріями: - зона постійного землекористування; - технічна зона 1-ї категорії; - технічна зона 2-ї категорії; - технічна зона 3-ї категорії; - технічна зона 4-ї категорії. Зона постійного землекористування і технічна зона 1-ї категорії є зонами суворого режиму.

Усі вказані роботи в межах та поблизу технічних зон і зон постійного землекористування метрополітену слід виконувати відповідно до додатка К - Забудова в межах технічних зон метрополітену та поруч з ними.

Технічною зоною 1-ї категорії вважається територія, під якою розміщені підземні споруди метрополітену на глибині до 20 м від проектних відміток поверхні землі до верху конструкцій цих споруд (вершина склепіння або верх перекриття); до числа таких підземних споруд належать станції метрополітену мілкого закладення з пристанційними спорудами, перегінні тунелі мілкого закладення з притунельними спорудами, а також підземні об`єкти спеціального призначення.

Згідно інформації з КП «Харківська дирекція будівництва метрополітену» згідно Проекту будівництва на території, що примикає до об`єкту нерухомості - житлова будівля та земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська, 52 розташовані частково у технічній зоні 1-ї категорії, в зоні можливої деформації поверхні.

Зона можливої деформації земної поверхні - територія навколо зони будівництва, де можливі осідання земної поверхні при будівництві.

Відповідно до ДБН В.2.3-7-2010 п. 21.37 «Споруди транспорту. Метрополітени» ширина зони можливих деформації земної поверхні визначається проектом будівництва та розраховується відповідно до Посібника при проектуванні заходів для захисту будівель і споруд від впливу гірничо-прохідницьких робіт при будівництві метрополітену.

Пунктом К.2.1 визначаються умови розміщення будинків, споруд і окремих будівель у технічних зонах метрополітену і поряд з ними (згідно з вимогами таблиці К. 1), основні положення і вимоги до їх будівництва й утримання з урахуванням забезпечення пожежної безпеки, санітарної охорони та екологічного захисту споруд метрополітену, попередження збоїв у забезпеченні перевезень пасажирів на лініях і переміщенню їх на окремих об`єктах метрополітену і прилеглих до них територіях.

Відповідно до п. К.2.2 у технічних зонах 1-ї і 2-ї категорій не дозволяється розміщення житлових будинків.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в позові.

Відповідач, посилаючись безпідставність позовних вимог, просив залишити без задоволення позов Харківської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін по справі, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, з метою реалізації вказаного питання та поліпшення транспортного обслуговування населення м. Харкова Рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 № 37/10 була затверджена Програма будівництва та розвитку метрополітену на 2010-2020 роки (зі змінами та доповненнями).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 № 538-р затверджено проект «Будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові віл станпії «Метробудівників» ло станції «Одеська».

Відповідно до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 року № 1034/18 Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб у зв`язку із будівництвом третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції Метробудівників до станції Одеська, передбаченої генеральним планом м. Харкова, з метою реалізації Програми будівництва та розвитку метрополітену на 2010-2020 роки, затвердженої рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 року за № 37/10, керуючись ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, вирішено викупити земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб згідно з додатком за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 64 додатку до вказаного рішення Харківської міської ради шщ 21.02.2018 № 1034/18 викупу підлягає також земельна ділянка площею 0,0336 га, кадастровий номер :06:009:0003 (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані об`єкти належать на праві приватної власності Відповідачу, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку щд 26.09.2011 № 00034 та договором купівлі-продажу від 24.10.1980, виданий І~юХДНК№ 1-ДН-1497 відповідно.

Вищезазначеним рішенням Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1034/18, зокрема, доручено Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради повідомити власників земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, зазначених у додатку до цього рішення, про викуп вказаних у такому рішенні об`єктів для суспільних потреб у порядку, визначеному статтею 10 Закону України 1559-УІ та доручено забезпечити здійснення заходів з визначення викупної піни у порядку, визначеному Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Інформація про прийняття Харківською міською радою рішення 1034/18 «Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб» була загальновідомою, доведеною до громадськості:

зазначене рішення було опубліковано в газеті «Слобідський край» випуск від 24 лютого 2018 року № 16 122552).

на офіційному сайті Харківської міської ради (http://www.citv.kharkov.ua) «публіковано відповідне оголошення.

вищевказане рішення про викуп додано до Єдиного міського, реєстру актів Харківської міської ради, що є автоматизованою системою збирання, накопичення та опрацювання актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів ради, запроваджену розпорядженням міського голови вщ 21.04.2000 р. № 738.

Харківськоюміською радою, а саме Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, листом від 23.02.2018 № 123 було повідомлено Відповідача про намір викупити належний Відповідачу об`єкт нерухомості та земельну ділянку для суспільних потреб у зв`язку із будівництвом вищезазначеного об`єкту транспортної інфраструктури та необхідність повідомити міську раду у місячний строк про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти, вказане повідомлення отримано відповідачем особисто 26.02.2018.

Вищезазначене повідомлення також опубліковано в газеті «Слобідський край» випуск від 24 лютого 2018 року № 16 (22552).

Обґрунтування суспільної потреби викупу зазначених об`єктів, власником яких є ОСОБА_1 базувалось на основі Генерального плану міста та міської цільової Програми будівництва та розвитку Харківського метрополітену на 2010-2020 роки, затвердженою рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 № 37/10 «Про затвердження Програми будівництва та розвитку Харківського метрополітену на 2010-2020 роки» (зі змінами) та відповідно до норм Закону № 1559-УІ будівництво метрополітену є підставою для викупу (примусового відчуження) земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені і які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 7, абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону № 1559-УІ.

Також в своїх листах КП ««Харківська дирекція будівництва метрополітену» неодноразово звертали увагу відповідача, що житловий будинок розташований на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська, 52, потрапляє до технічної зони лінії метрополітену в рамках проекту «Будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників» до станції «Одеська», а згідно будівельних норм ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту Метрополітени» не дозволяється розміщення житлових будинків.

Крім того, відповідачу повідомлялось, що будівельними нормами щодо будівництва метрополітену визначені терміни і поняття, які поширюються на будівництво ліній і споруд метрополітену, встановлені будівельні норми, якими регламентовані вимоги, щодо проектування, будівництва нових та існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену.

Харківською міською радою у відповідності до рішення про викуп вживалися заходи щодо досягнення згоди про викуп об`єктів нерухомого майна, зазначених у додатку до вказаного рішення.

Відповідач не надав міській раді у встановлений законодавством строк згоди на викуп належного йому на праві приватної власності зазначеного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки для суспільних потреб, вказуючи у листі на ім`я Директора Департаменту будівництва та шляхового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.05.2018, що не має бажання продавати земельну ділянку та проводити її оцінку.

Викупна ціна (вартість) будівлі, яка підлягає викупу для суспільних потреб визначена на підставі незалежної оцінки, проведеної ТОВ «Інститут правового консалтингу»(сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 784/15 від 12.10.2015) та згідно Звіту з оцінку нерухомого майна - житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 07.05.2018 складає 791700,00 грн.

Викупна ціна (вартість) земельної ділянки, яка підлягає викупу для суспільних потреб визначена на підставі незалежної оцінки, проведеної ТОВ «Інститут правового консалтингу» (ліцензія Держгеокадастру від 19.02.2010 серія AB № 519591) згідно Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01. - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0336 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складає 415 300,00 грн.

Згідно Рецензії на Звіт з оцінки нерухомого майна: Житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська, 52, в Основ`янському районі, наданого «Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки» від 18.09.2018, Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно- правових актів з оцінки майна.

Згідно Рецензії на Звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01. - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0336 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наданого «Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки» від 18.09.2018, Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно- правових актів з оцінки майна.

На виконання вшценаведених вимог Закону, Головним Управлінням Держгеокадастру у Харківській області надано Висновок державної експертизи землевпорядної документації від «06» липня 2018 року № 0936, відповідно до якого Звіт про експертну грошову опінки забудованої земельної ділянки, загальною площею 0,0336 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, оцінюється позитивно та погоджується.

Додатково Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України проведено експертизи:

- Звіту ТОВ «Інститут Правового Консалтингу» з оцінки нерухомого майна - Житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 07.05.2018.

- Звіту ТОВ «Інститут Правового Консалтингу» з експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0336 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 07.05.2018.

За результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження та експертного оціночно-земельного дослідження вказаних звітів Київським науково- дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України надано відповідні висновки № 21892/18-43 від 22.10.2018 та № 21879/18-43 від 22.10.2018.

Згідно наданих висновків:

-Звіт з оцінки нерухомого майна Житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська, 52, в Основ`янському районі, складений ТОВ «Інститут правового консалтингу» на дату оцінки 07.05.2018 за ознаками, встановленими пунктом 67 Національного стандарту № 1 класифікується як звіт, який в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

- Звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0336га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :06:009:0003, складений ТОВ «Інститут правового консалтингу» на дату оцінки: 07.05.2018 за ознаками, встановленими пунктом 67 Національного стандарту № 1 класифікується як звіт, який в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Розмір викупної ціни затверджено рішенням Харківської міської пали

від 17.10.2018 № 1274/18 «Про затвердження викупної ціни», а саме:

-п. 19 Додатку до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 № 1274/18 затверджено розмір викупної ціни житлового будинок, загальною площею, 56,5 кв.м., житловою 31,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 791700,00 грн. (сімсот дев`яносто одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

- п. 20 Додатку до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 № 1274/18 затверджено розмір викупної ціни- земельної ділянка площею 0,0336 га,кадастровий номер :06:009:0003, за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська, 52, у розмірі 415300,00 грн (чотириста п`ятнадцять тисяч триста гривень 00 копійок).

У зв`язку із недосягненням згоди на відчуження шляхом викупу об`єкту житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння) Харківська міська рада звернулась до суду із даним позовом.

З приводу заявлених позивачем вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України, адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування нерухомого майна, що підлягає примусовому відчуженню.

Статтею 41 Конституції України визначено, що примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009 року № 1559-VI.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку, суспільна потреба - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 4 зазначеного Закону передбачено, що фізичні або юридичні особи не можуть бути протиправно позбавлені права приватної власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені. Викуп чи примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом. Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно зі ст. 8 зазначеного Закону, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об`єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб: зокрема, будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Відповідно до ст. 10 Закону, ініціатива щодо викупу земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб може належати лише органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування, спеціальним адміністраціям щодо управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, особам, які отримали спеціальний дозвіл (ліцензію) на користування надрами, і підприємствам, які здійснюють будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію, експлуатацію об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури, захисних гідротехнічних споруд і які погодили місце розташування таких об`єктів у випадках та в порядку, визначених статтею 151 Земельного кодексу України.

Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками об`єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.

Підстави для примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності визначені ст. 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення, зокрема лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Частина 2, 3 ст. 15 вказаного Закону визначає, що примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, допускається, як виняток, з мотивів суспільної необхідності лише в разі, якщо будівництво зазначених у частині першій цієї статті об`єктів передбачається здійснити із застосуванням оптимального варіанта з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників. Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Також, ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону передбачає, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, зокрема для таких суспільних потреб: будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Статтею 16 зазначеного Закону визначений порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Так, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.

Колегія суддів зазначає, що вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Лише дотримання визначеного Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» порядку примусового відчуження земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна має бути основою відносин між власником та суспільством і державою, яка його представляє, для забезпечення свободи конституційно гарантованого права приватної власності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наявної в Харківській міській раді інформації житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними будівлями загальною площею, 56,5 кв.м., житловою 31,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.1980, виданий 1-ю ХДНК № 1-ДН-1497.

Відповідно до експлікацій 0 внутрішніх площ плану житлового будинку літ «А-1», житловий будинок літ. «А-1» складається з таких приміщень: приміщення 1 (кухня) площею 10,3 кв.м.; приміщення 2 (житлове) площею 8,6 кв.м приміщення 3 площею 22,8 кв.м.; приміщення 4 (кухня) площею 5,5 кв.м.; приміщення 5 (коридор) площею 6,2 кв.м.; приміщення III (кладова) площею 3,1 кв.м., всього по літ. «А-1» площа становить 56,5 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.10.1980, виданого 1-ю ХДНК № 1-ДН-1497 на земельній ділянці в АДРЕСА_1 розміром 311 кв.м. розташований житловий будинок літ «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, житловою площею 31,2 кв.м. При цьому житловому будинку є надвірні будівлі: льох літ. «Б», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «В», огорожа № 1-3, колодязь № 4.

Земельна ділянка площею 0,0336 га, кадастровий номер :06:009:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Сидоренківська, 52, належить відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку № 00034 від 26.09.2011.

Відповідно до графічної частини Проекту будівництва (Креслення проекту «Строительство третьей линии метрополитена в г. Харькове от станции «Метростроителей» до станции «Одесская» (Корректировка)) частина земельної ділянки та частина житлового будинку розташовані у технічній зоні 1-ї категорії, в зоні можливої деформації поверхні.

Щодо доводів на посилась представника позивача на «ДБН В.2.3-7-2010 Споруди транспорту, Метрополітени», колегія суддів звертає увагу, що обмеження технічних зон метрополітену стосуються лише будівель і споруд, і не стосуються земельних ділянок.

Відповідно до ДБН В.2.3-7-2010 (п.5.1, другий абзац) технічні зони будівництва метрополітену, включаючи зони постійного землекористування, потрібно визначати при проектуванні ліній метрополітену на основі даних інженерних вишукувань.

Відповідно, до ДБН В.2.3-7-2010 (додаток К (обовязковий), п.К.1.3) параметри технічних зон ліній метрополітену слід визначати на підставі топогеодезичних вишукувань вздовж траси метрополітену з фіксацією всіх наявних на місцевості в зоні метрополітену будівель і споруд.

Територія та межі технічної зони метрополітену відповідно до ДБН В.2.3-7-2010 визначаються геометричними розмірами, а саме: відстань від підземних споруд метрополітену до житлових будівель, розміщених на вищезазначеній земельній ділянці; глибина залягання підземних споруд метрополітену поряд з вищезазначеною земельною ділянкою.

Проте, представником позивача не надані до суду результати вимірювань, які свідчать про попадання житлового будинку в технічну зону метрополітену відповідно до ДБН В.2.3-7-2010.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом К.2.2. ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени» встановлено, що у технічних зонах 1-ї та 2-ї категорій не дозволяється розміщення житлових будинків.»

Проте, наказом від 20.11.2018 №311 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на заміну ДБН В.2.3-7-2010 введено в дію ДБН В.2.3-7:2018 Метрополітени. Основні положення. В діючій на даний час редакції цього нормативного документу, а саме в п. А.11, Додаток А (обов`язковий), зазначено:

«...У технічній зоні 1-ї та 2-ї категорій не дозволяється будівництво житлових/будинків, громадських, торгових і соціально-побутових будівель і споруд, що належать до І і II ступенів вогнестійкості згідно з ДБН В. 1.1 -7...».

Крім того, представником позивача не надано суду доказів, що житлові будинки і споруди, що зазначені в позовній заяві, є об`єктами будівництва та належать до І і II ступенів вогнестійкості.

Також, під час судового розгляду, судом встановлено, що представником позивача не включено до переліку об`єктів нерухомості, які підлягають оцінці другий будинок, який знаходиться за вказаною адресою та має технічний паспорт.

На переконання суду, оцінка тільки одного будинку є необ`єктивною та такою, що значно знижує викупну ціну та порушує права як власника.

Представником позивача не надано суду доказів стосовно неможливості будівництва третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників імені Ващенка» до станції «Одеська» без примусового відчуження об`єктів нерухомого майна та не надав інформації стосовно відстані в плані від конструкцій споруд метрополітену до земельної ділянки, що належить позивачу.

Відповідно до останнього абзацу ч.2 ст. 16 Закону № 1559-УІ вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Окрім того, в додатку 8 «Містобудівні умови...», об`єкту будівництва: Будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників імені Г. І. Ващенка» до станції «Одеська», реєстраційний номер: МУО-100-2013, (сторінка 4), затверджених головним архітектором м. Харкова С.Г. Чечельницьким вказано на обмеження при проектуванні третьої лінії метрополітену в м. Харкові: «Мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків споруд - відповідно до вимог діючих будівельних, санітарних та протипожежних норм.»

Відповідно до останнього абзацу ч.1 ст. 15 Закону № 1559-VI, у разі недосягнення згоди щодо умов договору купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) протягом шести місяців з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно для будівництва автомобільних доріг загального користування державного значення, мостів, естакад та об`єктів, необхідних для о експлуатації, на умовах концесії.

Проте, колегія суддів наголошує, що будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові не відноситься наведених вище об`єктів, та не будується на умовах концесії.

Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Відповідно до ст. 22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення ч. 2 ст. 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Принцип "пропорційності", закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Крім того, судова практика ЄСПЛ розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

За таких обставин, суд вважає, за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі "Ukraine-Tyumen v. Ukraine від 22 листопада 2007 року, заява 22603/02, визначено, що відповідаючи інтересам суспільства, певна дія, вчинювана органами влади, все одно може порушувати права особи через її непропорційність.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Харківської міської ради. .

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 250, 255, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м.Харків, 61003, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про примусове відчуження об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Верховного Суду шляхом подачі апеляційної скарги через Другий апеляційний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст рішення складено 15.04.2021.