Справа № 200/1513/21-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. Справа№200/1513/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування до страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи: на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року в якості електрослюсаря підземного 2 розряду, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року в якості гірничого майстра підземного, механіка підземного дільниці шахтного транспорту; на ВП «Шахта «Зоря» ДП Сніжнеантрацит» з 01.07.2014 по 01.01.2015 року в якості начальника дільниці внутрішньо шахтного транспорту; зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періоди роботи: на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року в якості електрослюсаря підземного 2 розряду, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року в якості гірничого майстра підземного, механіка підземного дільниці шахтного транспорту; на ВП «Шахта «Зоря» ДП Сніжнеантрацит» з 01.07.2014 по 01.01.2015 року в якості начальника дільниці внутрішньо шахтного транспорту.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/1513/21-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у відповідача копію пенсійної справи позивача.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року відповідачем призначено пенсію в листопаді 2020 року. На звернення з питань обчислення пенсії відповідачем надано відповідь листом, відповідно до якої до страхового та пільгового стажу не враховано спірні періоди роботи, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній території та у зв`язку з неможливістю здійснити перевірку. Позивач вважає бездіяльність відповідача що не зарахування спірних періодів протиправною, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що у зв`язку з відсутністю стажу роботи 15 років позивач не має права на розрахунок пенсії у розмірі 80% від заробітної плати. Зазначив, що до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року через неможливість проведення перевірки записів в дублікаті трудової книжки, оскільки підприємство знаходиться на території, непідконтрольній українській владі, з 01.07.2014 по 01.01.2015 року через відсутність сплати страхувальником єдиного соціального внеску до Державної податкової служби України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 20 березня 1998 року) та особою, що претендує на перерахунок пенсії на пільгових умовах. (а.с. 11-12,16)

Відповідач Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №200/2197/20-а встановлено, що 07.11.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (заява від 07.11.2019 року №3340).

Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення від 11.11.2019 року №3340 «Про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії», яким відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю на час звернення необхідного пільгового та страхового стажу роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №200/2197/20-а визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.11.2019 року №3340 «Про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 ; зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2019 року №3340 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, що надана судом у даному рішенні.

На звернення позивача з питань пенсійного забезпечення відповідачем надано відповідь листом від 27.11.2020 року №402-452/К-03/8-0572/20, відповідно до якого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №200/2197/20-а призначено з 07.11.2019 року пенсію на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи страховий стаж зараховано по 30.06.2014 року та складає 16 років 6 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж 10 років 9 місяців 24 дні. У зв`язку з відсутністю стажу роботи 15 років за Списком №1, позивач не має права на розрахунок пенсії у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням норм статей 1,8 Закону №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці». В пенсійній справі відсутні будь-які пільгові довідки та в рішенні суду немає зобов`язань щодо розгляду та врахування зазначеної пільгової довідки від 29.01.2020 року, виданої ВП Шахта «Зоря» ДП «Торезантрацит» та наказів про атестацію робочих місць. До страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи на ВП «Шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит»: з 24.06.1991 по 30.08.1991, з 03.08.1992 по 26.09.1992, з 27.07.1993 по 31.08.1998 через неможливість проведення перевірки записів в дублікаті трудової книжки, оскільки підприємство знаходиться на території, непідконтрольній українській владі, з 01.07.2014 по 31.01.2015 через відсутність сплати страхувальником єдиного соціального внеску до Державної податкової служби України. (а.с. 39)

Як вбачається з наявних матеріалів справи, до зазначеної заяви позивачем для призначення пенсії управлінню також надані наступні документи: дублікат трудової книжки серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року, довідка про підтвердження фактичного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, видана відокремленим підрозділом «Шахта «Зоря» Державного підприємства «Торезантрацит» від 29.01.2020 року №3170/27.

Судом на підставі даних дублікату трудової книжки позивача (серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахті «Зоря» Державного підприємства «Торезантрацит» з 24.06.1991 року по 30.08.1991 року, а саме:

- на підставі наказу №168п від 24.06.1991 року прийнято підземним електрослюсарем 2 розряду;

- на підставі наказу №232п від 30.08.1991 року звільнено за закінченням виробничої практики. (а.с. 19)

Крім того, судом на підставі даних трудової книжки позивача (серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахті «Зоря» Державного підприємства «Торезантрацит» з 03.08.1992 року по 27.09.1992 року, а саме:

- на підставі наказу №172п від 07.08.1992 року прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду;

- на підставі наказу №212п від 28.09.1992 року звільнено за закінченням виробничої практики. (а.с. 19)

Крім того, судом на підставі даних трудової книжки позивача (серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахті «Зоря» Державного підприємства «Сніжнеантрацит» з 27.07.1993 року по 31.05.2000 року, а саме:

- на підставі наказу №183к від 27.07.1993 року прийнято гірничим майстром;

- на підставі наказу №136к від 28.06.1995 року переведено механіком дільниці шахтного транспорту;

- на підставі наказу №199к від 02.06.2000 року звільнено за ст. 38 КЗпП України. (а.с. 21-22)

Судом на підставі даних дублікату трудової книжки позивача (серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року) встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахті «Зоря» Державного підприємства «Сніжнеантрацит» з 08.08.2001 року по теперішній час, а саме:

- на підставі наказу №322к від 13.08.2001 року прийнято електрослюсарем підземним 5 розряду;

- на підставі наказу №447к від 31.10.2002 року призначено механіком дільниці внутрішньо шахтного транспорту;

- на підставі наказу №127к від 17.03.2008 року призначено начальником дільниці внутрішньо шахтного транспорту. (а.с. 22-23)

Відповідно до довідки про підтвердження фактичного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, видана відокремленим підрозділом «Шахта «Зоря» Державного підприємства «Торезантрацит» від 29.01.2020 року №3170/27 у зазначені періоди роботи позивач працював на посадах, віднесених до Списку №1. (а.с. 27-28)

Суд зауважує, що оскільки позивачем не надано достатніх доказів надання виписок з наказу від 26.01.1995 року №9, від 11.02.2000 року №179, від 14.02.2005 року №84, від 12.01.2010 №11/к, від 13.01.2015 року №63, історичної довідки відповідачу разом із заявою про призначення пенсії за віком, то суд не може вважати їх належним доказом.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не зарахування до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи на ВП «Шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит»: з 24.06.1991 по 30.08.1991, з 03.08.1992 по 26.09.1992, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року через неможливість проведення перевірки записів в дублікаті трудової книжки, оскільки підприємство знаходиться на території, непідконтрольній українській владі, з 01.07.2014 по 31.01.2015 через відсутність сплати страхувальником єдиного соціального внеску до Державної податкової служби України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Підприємство позивача зареєстровано та здійснює свою діяльність з зоні проведення антитерористичної операції, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, звільняє господарюючих суб`єктів на час проведення АТО.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, відомості про пільговий характер роботи позивача за Списком №1 містяться в довідках, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного, суд дійшов висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що первинні документи підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Сніжнеантрацит» зареєстровано в місті Сніжне, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р) та територія якого є тимчасово окупованою, згідно Переліку, що затверджений Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до п.20 Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) у період з 01.07.2014 по 01.01.2015 року наявні відомості про суми нарахованої заробітної плати для призначення пенсії, однак відсутні відомості щодо сплати страхових внесків. Відомості по спеціальному стажу у період з 01.01.2011 по 31.01.2015 року містять код підстави для обліку спецстажу - ЗПЗ013А1.

Суд звертає увагу, що страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем при призначенні пенсії не розглянуто питання щодо зарахування до страхового та пільгового стажу роботи позивача період роботи з 01.09.1998 по 31.12.1998 року на ВП «Шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит».

Водночас, судом встановлено з відомостей трудової книжки серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2001 року, що позивач працював на Шахті «Зоря» Державного підприємства «Сніжнеантрацит» з 27.07.1993 року по 31.05.2000 року. Зазначений стаж роботи є безперервним.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року в якості електрослюсаря підземного 2 розряду, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року в якості гірничого майстра підземного, механіка підземного дільниці шахтного транспорту; на ВП «Шахта «Зоря» ДП Сніжнеантрацит» з 01.07.2014 по 01.01.2015 року в якості начальника дільниці внутрішньо шахтного транспорту.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позивач при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах надав всі необхідні документи в підтвердження такого права.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового стажу та пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах періодів роботи: на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року в якості електрослюсаря підземного 2 розряду, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року в якості гірничого майстра підземного, механіка підземного дільниці шахтного транспорту; на ВП «Шахта «Зоря» ДП Сніжнеантрацит» з 01.07.2014 по 01.01.2015 року в якості начальника дільниці внутрішньо шахтного транспорту.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періоди роботи: на шахті «Зоря» в/о «Торезантрацит» з 24.06.1991 по 30.08.1991 року в якості електрослюсаря підземного 2 розряду, з 03.08.1992 по 26.09.1992 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, з 27.07.1993 по 31.12.1998 року в якості гірничого майстра підземного, механіка підземного дільниці шахтного транспорту; на ВП «Шахта «Зоря» ДП Сніжнеантрацит» з 01.07.2014 по 01.01.2015 року в якості начальника дільниці внутрішньо шахтного транспорту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Селидове, вул.. Героїв праці, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано в нарадчій кімнаті 15 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова