Справа № 520/10551/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2021 року Справа №520/10551/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту відповідач-2), в якому просить:

-визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби у Державній кримінально - виконавчій службі України з15.10.2004 по 01.09.2017;

- зобов`язати відповідачів зарахувати до стажу служби в поліції позивачу, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби у Державній кримінально - виконавчій службі України з 15.10.2004 по 01.09.2017 (12 років 10 місяців 16 днів), та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення у частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 06.11.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він у період з 15.10.2004 по 01.09.2017 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України. У подальшому, наказом Департаменту патрульної служи Національної поліції України від 03.11.2017 №468 о/с його прийнято на службу до Національної поліції. При цьому, позивачем вказано, що згідно довідки від 23.12.2019 позивачу зараховано стаж служби у поліції з 06.11.2017. З приводу вказаних обставин адвокатом позивача направлено звернення до відповідача щодо зарахування до стажу в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу у Державній кримінально-виконавчій службі України, проте листом позивача повідомлено про те, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний стаж незарахований.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 позовну заяву у справі №520/13569/2020 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/10551/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 25.09.2020 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким зазначено, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів україни №393 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) на який посилається позивач, врегульовує питання визначення вислуги років при призначенні пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». На переконання представника відповідача, вказана норма законодавства не може бути застосована при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції позивача.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач у період з 15.10.2004 по 01.09.2017 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України, що підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та складає безперервно 12 років 10 місяців 16 днів.

Згідно із копією послужного списку, позивача наказом УДДУ Харківської області від 15.10.2004 №70 призначено на посаду начальника соціально-психологічної служби відділення Олексіївської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області №25.

Під час проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України позивач займав різні посади.

Наказом ДУ «Хролівський виправний центр» (№140) від 01.09.2017 №49/ос позивача звільнено відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.11.2017 №468 о/с позивача зараховано на службу до Національної поліції на посаду поліцейського роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції, де проходить службу по теперішній час, що підтверджується записами у послужному списку.

Матеріали справи містять довідку про надання інформації стосовно позивача, відповідно до якої за статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» майору поліції ОСОБА_1 , поліцейському взводу №2 роти №4 батальйону №4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції зараховано стаж служби в поліції з 06.11.2017.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з приводу вказаних питань адвокатом позивача було направлено звернення до відповідача.

Листом управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 07.07.2020 №428аз/41/14/01-2020 «Про надання інформації» у відповідь на б/н від 24.06.2020, представника позивача повідомлено, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Департаменту петрульної поліції від 27.04.2018 №426 о/с майору поліції ОСОБА_1 , поліцейському взводу №2 роти №4 батальйону №4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, станом на 01.05.2018 встановлено стаж служби у поліції - 00 років 05 місяці 25 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Водночас зазначено, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» позивачу період служби з 15.10.2004 по 01.09.2017 у Державній кримінально-виконавчій служби України не зарахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, та надання додаткової відпустки.

Позивач, вважаючи такі дії відповідачів протиправними, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту Закон України №580-VIII).

Згідно частин першої - третьої статті 78 Закону України №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Таким чином, частина друга статті 78 Закону України №580-VIII містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції.

З наведеної законодавчої норми вбачається, що у вказаному переліку відсутня служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, з приводу подібних правовідносин, де Суд зазначив, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування частиною 4 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд відхиляє посилання позивача на частину п`яту Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до якої до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей Закону України «Про міліцію», у зв`язку з наступним.

Після прийняття у 2003 році Кримінально-виконавчого кодексу України у 2005 році був прийнятий Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», чинний по момент виникнення спірних првовідносин, який врегульовує питання проходження служби у органах і установах виконання покарань.

Крім того, позивач не був працівником системи органів внутрішніх справ України, не перебував на службі у органах міліції.

Суд критично оцінює доводи щодо того, що служба у Державній кримінально-виконавчій службі України має такий же правовий статус, як служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, відтак повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а у подальшому і до стажу служби в органах поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України №580-VIII.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну пенітенціарну службу України», від 02.07.2014 №225 що втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №294, Державна кримінально-виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Станом на час прийняття позивача на службу до органів Національної поліції України діяв Закон України №580-VIII, частиною другою статті 78 якого визначений виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми саме цього Закону.

Таким чином, ототожнення позивачем обох видів служби виходячи лише із характеру окремих виконуваних обов`язків, є на думку суду помилковим, та суперечить положенням статті 78 Закону України №580-VIII, який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських в цілях встановлення і виплати надбавки за роботу в органах поліції та під час розрахунку тривалості додаткової відпустки.

Зважаючи на зазначене, відмовляючи у зарахуванні до стажу служби в поліції періоду роботи у Державній кримінально-виконавчій службі України з 15.10.2004 по 01.09.2017, відповідач-2 не вийшов за межі повноважень і не припустився протиправних дій чи бездіяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

Відповідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вулиця Шевченка, 315-А, місто Харків, 61033, ), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вулиця Федора Ернста,3, місто Київ, 03048, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14.04.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва