Справа № 322/255/21
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 квітня 2021 рокуСправа № 322/255/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Федічкіній Ю.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Вовка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Вовка Анатолія Анатолійовича
третя особа:Головне управління Національної поліції в Запорізькій області
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

30.03.2021 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 3701173 від 23.01.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив таке.

23 січня 2021 року, близько 18 год. 20 хв. позивач керував власним автомобілем та здійснював поворот на перехресті вулиць Лермонтова-Соборності, після чого був зупинений поліцейськими, які зазначили, що позивач своєчасно не увімкнув покажчик повороту. Позивач заперечив свою вину та пояснив поліцейським, що увімкнув покажчик повороту вчасно, відповідно до ПДР, крім того бачити, коли був увімкнений покажчик повороту відповідач не міг, оскільки видимість закривав великий паркан.

Постанова про накладення адміністративного стягнення позивачу, за його твердженням, не вручалася. 22.03.2021 позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення та в цей же день отримав копію цієї постанови.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач не з`ясував всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є незаконною.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з вищенаведених підстав.

Ухвалою суду від 05.04.2021 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов. У судовому засіданні відповідач заперечив проти позову, надавши суду диск з відеозаписом на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Третя особа надала суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування пояснень третьою особою зазначено, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Крім цього, за твердженням третьої особи, доказом вини позивача в порушенні ПДР України - неподача під час керування автомобілем ЗАЗ 11307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч світловими покажчиками автомобіля сигналу повороту відповідного напрямку є відеозапис, що здійснювався відповідачем.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3701173 від 23.01.2021, складеною інспектором Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Вовком Анатолієм Анатолійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до службового посвідчення серії ЗПП № 010989, виданого 27.02.2020, відповідач має спеціальне звання - старший сержант поліції.

У постанові серії ЕАН № 3701173 від 23.01.2021 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: 23.01.2021, 18:23:59, смт. Новомиколаївка, вул. Лермонтова, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем (ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), та своєчасно не увімкнув покажчик повороту на перехресті доріг Лермонтова Соборності, чим порушив п. 9.4 ПДР - несвоєчасне подання попереджувальних сигналів.

У постанові серії ЕАН № 3701173 від 23.01.2021 відсутні відомості про будь-які додатки до неї, а також запис про направлення постанови поштою позивачу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина друга ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути незрозумілим для інших учасників руху.

У постанові серії ЕАН № 3701173 від 23.01.2021 не конкретизовано, в чому саме полягала несвоєчасність подання попереджувального сигналу - світлового покажчика повороту, тобто за яку відстань до початку маневру позивач подав сигнал про поворот. За твердженням відповідача, позивач увімкнув сигнал повороту безпосередньо під час виконання повороту праворуч, проте якість наданого відповідачем відеозапису не дозволяє достовірно перевірити зазначену обставину.

До того ж, зі змісту п. 9.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, випливає, що сигнал покажчиками повороту подається передусім для інших учасників руху, а відтак за відсутності інших учасників руху, подання сигналу про поворот є недоцільним. З наданого відповідачем відеозапису, а також з пояснень сторін у справі, судом встановлено, що на момент здійснення позивачем повороту праворуч на перехресті доріг Лермонтова-Соборності в смт. Новомиколаївка не було інших учасників дорожнього руху, яким би позивач міг подати сигнал про поворот праворуч, крім автомобіля поліції. Водночас для водія автомобіля поліції автомобіль позивача потрапляє у поле зору безпосередньо перед перехрестям, через наявний паркан, що вбачається з відеозапису, наданого відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 88986779).

Лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 05.08.2019 по справі № 712/12830/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 83442642).

Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3701173 від 23.01.2021 не містить посилань на будь-які докази, а також відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис або фотофіксація адміністративного правопорушення, що передбачено вимогами ст. 283 КУпАП. Відтак докази, усне посилання на які відповідач робив у судовому засіданні, а саме відеозапис правопорушення є неналежними, а згідно з ч. 4 ст. 73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідні правові висновки було зроблено Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 по справі № 489/4827/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 88810587), від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 77860158).

З огляду на викладене, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені сторонами, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Вовка Анатолія Анатолійовича - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3701173 від 23 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Суддя С.С. Гасанбеков