Справа № 578/565/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 578/565/17

адміністративне провадження № К/9901/30605/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 03.10.2017р. (суддя - Косар А.І.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. (судді - Яковенко М.М., Лях О.П., Старосуд М.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 38, 95, 113):

скасувати рішення відповідача від 27.04.2017р. №2 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

зобов`язати відповідача зарахувати до його трудового стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи на Луганському державному підприємстві шахта «Ломоватська» з 26.08.1985р. по 06.09.1985р., з 07.09.1985р. по 31.12.1985р., з 01.01.1986р. по 08.07.1987р., з 09.07.1987р. по 25.08.1987р., з 26.08.1987р. по 12.10.1987р., з 13.10.1987р. по 28.02.1989р., з 03.03.1989р. по 11.05.1989р., з 12.05.1989р. по 28.11.1993р.;

зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 20.04.2017р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у період з 26.08.1985р. по 06.09.1985р. працював повний робочий день на шахті «Ломоватська» учнем підземного гірника на ділянці ЄМО №2 з повним робочим днем під землею; з 07.09.1985р. по 30.01.1986р. направлений на курси по професії електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею; з 31.01.1986р. по 08.07.1987р. працював на шахті «Ломоватська» електрослюсарем підземним на відділі ЄМО з повним робочим днем під землею; з 09.07.1987р. по 25.08.1987р. працював учнем гірника підземного на відділі №6 з повним робочим днем під землею; з 26.08.1987р. по 11.05.1989р. працював гірником по ремонту гірничих виробіток на відділі №6; з 12.05.1989р. по 28.11.1993р. працював гірником очисного забою на відділі №4 з повним робочим днем під землею, що підтверджується копіями паспорта, трудової книжки та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №763, №764 від 12.08.2016р.

Згідно довідки Луганського державного підприємства шахта «Ломоватська» від 12.08.2016р. №764 позивач працював за Списком №1 Розділу 1 підрозділу 1, підстава - постанова Ради Міністрів СРСР №1173: у шахті «Ломоватська» у період з 26.08.1985р. по 06.09.1985р. учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, що від 22.08.1956р.; з 07.09.1985р. по січень 1986р. виконував гірничі роботи, направлений на курси по професії електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею; від січня 1986р. по 08.07.1987р. виконував гірничі роботи на посаді електрослюсарем підземним; з 09.07.1987р. по 25.08.1987р. виконував гірничі роботи учнем гірника підземного. (а.с. 16)

Іншою довідкою підприємства підтверджено факт роботи позивача у періоди з 26.08.1987р. по 12.10.1987р., з 13.10.1987р. по 28.02.1989р., з 01.03.1989р. по 11.05.1989р. та з 12.05.1989р. по 28.11.1993р. на посаді гірника по ремонту гірничих виробіток та гірника очисного забою з повним робочим днем під землею. (а.с. 17)

Наказом ДВАТ шахти «Ломоватська» від 14.11.1997р. №235 затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці, в тому числі атестовано посади, які займав позивач. (а.с. 93)

20.04.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 8)

Рішенням від 27.04.2017р. №2 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 94)

Відмова мотивована тим, що надані позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за Списком №1 завірені на непідконтрольній українській владі території, а отже відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем відмовлено йому у призначенні пенсії на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах зі шкідливими умовами праці за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому йому не зараховано спірні періоди роботи у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки про пільговий стаж протягом повного робочого дня на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1. Вважає необґрунтованими висновки відповідача про те, що надані уточнюючі довідки видано підприємствами, які функціонують на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому ці довідки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і такими, що не створюють правових наслідків.

Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 03.10.2017р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р., позов задоволено.

Скасовано рішення відповідача від 27.04.2017р. №2 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №1 на пільгових умовах.

Зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до трудового стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи на Луганському державному підприємстві шахта «Ломоватська» з 26.08.1985р. по 06.09.1985р., з 07.09.1985р. по 30.01.1986р., з 31.01.1986р. по 08.07.1987р., з 09.07.1987р. по 25.08.1987р., з 26.08.1987р. по 12.10.1987р., з 13.10.1987р. по 28.02.1989р., з 03.03.1989р. по 11.05.1989р., з 12.05.1989р. по 28.11.1993р. та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 20.04.2017р.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спірні періоди роботи позивача на Луганському державному підприємстві шахта «Ломоватська» підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці, на час звернення із заявою про призначення пенсії позивач мав достатній загальний стаж роботи та стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому відмова у призначенні пенсії на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправною.

При цьому суди виходили з того, що неврахування уточнюючих довідок №763 та №764 від 12.08.2017р., які видані підприємством з непідконтрольної території, буде порушувати конституційне право позивача на отримання пенсії, а тому доводи відповідача, що зазначені довідки не можуть бути прийняті до уваги з підстав того, що видані підприємством з непідконтрольної Україні території, є неприйнятними.

Крім того, як вбачається зі змісту довідок та записів в трудовій книжці періоди роботи, номера наказів, за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей, і відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідках, а тому суди визнали їх належними доказами на підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. При цьому посилається на те, що норми цього Закону є діючими, а отже підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Крім того, посилається на те, що відповідачем протиправно зараховано спірні періоди роботи позивача на ДП шахта «Ломоватська» до пільгового стажу без підтвердження того чи проводилась атестація робочого місця позивача після 21.08.1992р.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частин 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно пункту 4.1 цього Порядку зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Пунктом 4.3 цього Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову.

Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на зазначених посадах підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи та даними уточнюючих довідок, в зв`язку з чим доводи касаційної скарги щодо непідтвердження пільгового стажу роботи позивача не можна визнати обґрунтованими.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що надані позивачем довідки видані на тимчасово окупованій території, а тому не мають юридичної сили є безпідставним, оскільки відомості, відображені в довідці, підтверджені записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.01.2018р. (справа №583/392/17), від 30.10.2018р. (справа №234/3038/17) та від 11.12.2018р. (справа №360/1628/17).

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення, а постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 03.10.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук