Справа № 826/15181/17
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними підставами

14 квітня 2021 року м. Київ № 826/15181/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів: Пащенка К.С., Іщука І.О., за участю судового засідання ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_2

до Центральної виборчої комісії

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року залишено без змін.

29 квітня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_2 про перегляд постанови Верховного Суду від за виключними обставинами, яка вмотивована тим, що рішенням Конституційного суду України №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами:

- пункту 7 "та ліквідуються" в частині Верховного Суду України;

- пункту 14 "Судді Верховного Суду України";

- пункту 25 від 2 червня 2016 року №1402-VIII.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року вказана заява ОСОБА_2 передана за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник та представник Центральної виборчої комісії не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи положення частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю заявника та представника Центральної виборчої комісії.

Розглянувши подану заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно із порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно частин1, 3-5 статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. У судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Відповідно до частин 1-3 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюється протоколом (частина 16 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до пункту 47 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та підпункту 15.4 пункту 15 розділу VIІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Так, пунктом 1 розділу VIII "Автоматизований розподіл судових справ між суддями" Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради Суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами) передбачено, що за виключенням кримінальних проваджень, визначення підсудності в яких проводиться у відповідності до Кримінально-процесуального кодексу, затвердженого Законом Української РСР "Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1961 р., № 2, ст. 15), розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до автоматизованої системи документообігу суду та до підсистеми обліку кадрів. Підставою для запуску процедури автоматизованого розподілу судової справи є внесений до автоматизованої системи документообігу суду оригінал електронного документа або електронна копія паперового документа відповідного документу, підписаний електронним цифровим підписом його автора. Ручний запуск процедури автоматизованого розподілу не допускається.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку про необґрунтованість доводів заявника стосовно того, що Верховний Суд в даній справі керувався та застосовував неконституційні положення пунктів 7, 14 розділу XII Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у взаємозв`язку із положеннями статей 31, 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, заявник у своїй заяві просить скасувати постанову Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі, оскільки, на його думку, справа розглянута незаконним та неповноважним судом.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями щодо скасування судового рішення у справі, прийнятого судом касаційної інстанції.

Згідно з частиною 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 365 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, в даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним з огляду на положення пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено (у спірній частині), не передбачає примусового виконання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Конституційного суду України №2-р/2020, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України положення розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами: пункту 7 "та ліквідуються" в частині Верховного Суду України; пункту 14 "Судді Верховного Суду України"; пункту 25 від 2 червня 2016 року №1402-VIII не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у справі №826/15181/17 за виключними обставинами.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у адміністративній справі №826/15181/17 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді К.С. Пащенко

І.О. Іщук