Справа № 323/642/21
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/642/21
Провадження № 2-а/323/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді - Гуцал О.П., при секретарі - Чубир Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, третя особа - інспектор Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області рядовий Кальдяєв Владислав Максимович, про скасування постанови серії ЕАН № 3893780 від 10.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, третя особа - інспектор Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області рядовий Кальдяєв Владислав Максимович, про скасування постанови серії ЕАН № 3893780 від 10.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.03.2021 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , в смт. Комишуваха по вул. Б. Хмельницького рухався по правій смузі для руху зі швидкістю 40-50 км/год. Попереду позивача рухався патрульний автомобіль поліції зі швидкістю 10-15 км/год, майже посередині дороги. З метою об`їзду вказаного автомобіля позивач змістився на ліву смугу руху. Після цього працівники поліції зупинили позивача та склали спірну постанову.

Позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідачем не доведена його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки 23.03.2021 року, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Третя особа в судове засідання не з`явився, відповідачем на адресу суду було направлено рапорт інспектора відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Кальдяєва В.М., в якому він зазначив, що під час зупинки ОСОБА_1 йому було представлено докази вчинення правопорушення у вигляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Однак на даний час відеодокази для суду надати неможливо, так як з плином часу відеозапис порушення не зберігся. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.2021 року інспектором відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Кальдяєвим В.М. відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3893780, відповідно до змісту якої: 10.03.2021 року о 07-29 годині в смт. Комишуваха по вул. Б. Хмельницького ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , по дорозі, яка має по дві смуги руху в одному напрямку, та не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, рухався в крайній правій смузі, в той час коли права смуга була вільною, чим порушив п.11.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно до п.11.5 Правил дорожнього руху України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем відзив на позов не надано, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують умисне порушення позивачем вимог правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо), які б спростовували версію подій позивача, суду також не надано.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Враховуючи те, що в матеріалах відсутні об`єктивні та беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1, ч.3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Отже понесені судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з ГУНП в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, третя особа - інспектор Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області рядовий Кальдяєв Владислав Максимович, про скасування постанови серії ЕАН № 3893780 від 10.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області рядовим Кальдяєвим Владиславом Максимовичем, серії ЕАН № 3893780 від 10.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ГУНП в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на судовий в розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал