Справа № 280/2670/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 квітня 2021 року о/об 14 год. 55 хв.Справа № 280/2670/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд: 1) скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 02.04.2019; 2) зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження №55495659 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 151618,35 грн. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

У позовній заяві зазначено наступне. 09.01.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2, на підставі виконавчого напису №4107, вчиненого 01.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження №55495659 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 151618 грн. 35 коп. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». 02.04.2019 винесено Постанову про закриття виконавчого провадження №55495659 та повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17.04.2020 виконавчий напис, вчинений 01.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №4107 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2010, визнано таким, що не підлягає виконанню. За інформацією сервісу АСВП стосовно позивача ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження, у тому числі стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів. Але, незважаючи на цю обставину, інформація про позивача ОСОБА_1 продовжує перебувати у Єдиному державному реєстрі боржників. Крім цього, відповідно до інформаційної довідки №244681615 від 17.02.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на майно позивача накладено арешт і оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №55495659 від 09.01.2018, виданою приватним виконавцем ОСОБА_2 З інформації сервісу АСВП вбачається, що у виконавчому провадженні №55495659 приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено, зокрема, постанови: 09.01.2018 про арешт майна боржника; 02.04.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу. Діючим законодавством не передбачені підстави для відновлення виконавчого провадження приватними виконавцями та скасовування своїх власних постанов за завершеним виконавчим провадженням, у зв`язку з чим приватний виконавець ОСОБА_2 відмовився відновити виконавче провадження та припинити чинність арешту та інших заходів примусового виконання та виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників. За результатами проведеної перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_2 порушень здійснення виконавчого провадження №55495659 не виявлено, що вбачається з листа Міністерства юстиції України від 15.03.2021, який надійшов на адресу ОСОБА_1 простим листом 26.03.2021, як відповідь на скаргу в порядку досудового врегулювання спору. Якщо б виконавче провадження №55495659 було відкрито станом на дату набрання чинності рішення Печерським районним судом м.Києва від 17.04.2020 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то ВП підлягало би закінченню зі скасуванням всіх вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення. Але приватний виконавець ОСОБА_2 позбавлений можливості вчиняти будь-які дії у завершеному але не закінченому виконавчому провадженні №55495659, а саме скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та закінчити виконавче провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", хоча фактично у зв`язку з визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, підстави для існування будь-яких заходів забезпечення виконання рішення відсутні.

Представник позивача підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено наступне. На виконані у відповідача перебувало виконавче провадження ВП №55495659 від 09.01.2018 з примусового виконання виконавчого напису №4107, що видав 01.06.2017 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК". Сума, що підлягала стягненню складала 151618,35 грн. Разом з відкриттям виконавчого провадження відповідачем була винесена Постанова про арешт майна боржника від 09.01.2018. В рамках виконавчого провадження здійснювались заходи щодо пошуку та встановлення майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення. Надалі, в результаті вжитих заходів, боржника не розшукано, встановити його місцезнаходження не вдалося. За вказаною у виконавчому документі адресою розшукати боржника виявилось не можливим, про що складено акт приватним виконавцем, на виклики боржник не з`явився, пенсію та заробітну плату не отримував. Заборгованість була частково стягнута, залишок боргу за виконавчим документом склав 149019,23 грн. Керуючись п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем 02.04.2019 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, виконавчий документ направлений на адресу стягувача. Як вбачається із позову, вже через рік після повернення виконавчого документа стягувану, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17.04.2020 виконавчий напис №4107, виданий 01.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, було визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідач наголошує, що зі свого боку не вчиняв протиправних дій щодо позивача, а виконавчий напис №4107, виданий 01.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, було визнано таким, що не підлягає виконанню вже після повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови виконавчий напис №4107, виданий 01.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, був чинний та не був скасований, стягувач мав право повторно його пред`явити до виконання, як наслідок в діях відповідача була відсутня протиправна поведінка, а права позивача не порушувались. Справедливим судовим рішенням було б задоволення позовним вимог позивача без покладення на відповідача обов`язку відшкодування судового збору. Підсумовуючи викладене, приватний виконавець Виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог без розподілу судових витрат.

У вказаних письмових поясненнях відповідач просить справу слухати за його відсутності.

Ухвалою судді від 05.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 13.04.2021

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020 у справі №757/15572/19-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю третьої особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: Виконавчий напис, вчинений 01 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 4107 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 151618,35 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

09.01.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55495659 з примусового виконання Виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми 151618,35 грн.

02.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №55495659 на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідачем Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2019 ВП №55495659 винесено до прийняття Печерським районним судом міста Києва заочного рішення від 17.04.2020 у справі №757/15572/19-ц.

У «Довідці за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 », складеної 15.03.2021 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), зазначено: «… За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження №55495659, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_1 від 12.02.2021 та в межах предмету цієї скарги порушень вимог законодавства не встановлено. …».

Згідно з п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Як зазначено у ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

У ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем протиправно винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2019 ВП №55495659.

Тобто, Постанова відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2019 ВП №55495659 не є протиправною/незаконною.

Суд не вбачає за можливе визнати Постанову відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2019 ВП №55495659 протиправною/незаконною.

Згідно з п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскільки вказана Постанова відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2019 ВП №55495659 не є протиправною/незаконною, то суд не вбачає за можливе її скасувати.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження №55495659 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 151618,35 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки суд не може втручатись у дискреційні повноваження відповідача та визначати йому шлях дій у майбутньому з питань завершення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд не може задовольнити позовні вимоги, навіть якщо відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог без розподілу судових витрат.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 134, 139, 143, 243-246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 13.04.2021.

Суддя О.О. Прасов