Справа № 200/5134/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

15 квітня 2021 р. Справа №200/5134/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/5134/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27.05.2020 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (відповідач-1) (юридична адреса: вул. Машинобудівників, буд. 64, м. Дружківка, Донецька область, 84206; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 26010987), Державної казначейської служби України (відповідач-2) (юридична адреса: вул. Бастионна, буд. 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37567646) про:

- визнання бездіяльності відповідача - Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради в частині відмови ОСОБА_1 у донарахуванні недоплаченої суми матеріальної допомоги, як учаснику бойових дій до 5 травня 2020 року у сумі 8056 гривень 00 копійок, відповідно до частині 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у діючій редакції норми закону відповідно до Закону України № 367-ХІV від 25 грудня 1998 року протиправною;

- зобов`язання Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму у розмірі 8056 гривень 00 копійок матеріальної допомоги до 05 травня 2020 року відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у діючій редакції норми закону відповідно до Закону України № 367-ХІV від 25 грудня 1998 року;

- стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України відповідно до п.п. 4, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03 серпня 2011 року зі спеціального відповідного рахунку Державного бюджету завдану ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди, котра завдана дією неконституційного акта, а саме окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протягом 2017-2019 років у розмірі 17220 гривень 00 копійок.

Ухвалою суду від 29.07.2020 закрито провадження в адміністративній справі №200/5134/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України відповідно до п.п. 4, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03 серпня 2011 року зі спеціального відповідного рахунку Державного бюджету завдану ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди, котра завдана дією неконституційного акта, а саме окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протягом 2017-2019 років у розмірі 17220 гривень 00 копійок .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (юридична адреса: вул. Машинобудівників, буд. 64, м. Дружківка, Донецька область, 84206; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 26010987), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради в частині відмови ОСОБА_1 у донарахуванні недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року відповідно до частині 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції після 27 лютого 2020 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції після 27 лютого 2020 року.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 60 (шістдесят) гривень 20 копійок.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №200/5134/20-а набрало законної сили 15.02.2021 відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

23.02.2021 на виконання рішення у справі №200/5134/20-а судом видані виконавчі листи.

05.04.2021 через відділ документообігу та архівної роботі суду надійшла заява позивача про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/5134/20-а, в якій просив:

- змінити спосіб та порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №200/5134/20-а відповідно до абзацу три резолютивної частини рішення наступним чином: «Стягнути з Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції після 27.02.2020 у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень».

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що органи Державної казначейської служби не зможуть виконати рішення зобов`язального характеру, для забезпечення виконання рішення суду у справі необхідно встановити новий спосіб. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №200/5134/20-а до теперішнього часу не виконано.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 призначено розгляд заяви про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/5134/20-а.

В судове засідання 15.04.2021 сторони не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Разом з тим, 13.04.2021 позивач надав до суду клопотання про розгляд заяви без його участі. Відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представників сторін фіксування судового засідання не здійснювалося, а суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення порядку та способу виконання судового рішення, суд приходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановленні відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 40 Рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з пунктом 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Отже, суд приходить висновку, що невиконання боржником судового рішення, що набрало законної сили, може свідчити про порушення права особи, гарантованих пунктом 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Наведена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Відтак, встановлення способу виконання рішення не повинно змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, суд також бере до уваги те, що позивачем не надано доказів звернення до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/5134/20-а відсутні.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/5134/20-а - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна