Справа № 240/17927/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Шимоновича Р.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" із позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.04.2020 року №144 "Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним";
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.04.2020 року №143 "Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним";
- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видати ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: вул. Житомирська, 144, м. Новоград-Волинський, Житомирська області.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ТОВ "Інтер Еко Технологія" звернулось до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Відповідач прийняв рішення від 13.04.2020 року № 143, №144 "Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним". Підставою для відмови стало ненадання заявником документів, що підтверджують прийняття всіх об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, а саме: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, або копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року, які передбачені Законом №481, для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Проте, позивач вважає, що при зверненні із заявами щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було надано необхідний перелік документів, а тому рішення від 13.04.2020 року №143 та № 144 є незаконними та необґрунтованими, та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 17.12.2020 року о 13:30.
Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивував свою позицію тим, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач набув право власності на нерухоме майно за місцем здійснення роздрібної торгівлі пальним 22 березня 2019 року, тобто після 1 січня 2014 року, а отже мав обов`язок подати до заяви про видачу ліцензії акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо нерухомого майна за місцем здіснення роздрібної торгівлі пальним. Таким чином, оскільки ТОВ "Інтер Еко Технологія" не було надано сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції України про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними наслідками (ССЗ), Головне управління ДПС у Житомирській області правомірно відмовило позивачу у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
17.12.2020 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем поштової кориспонденції. Наступне судове засідання призначено на 19.01.2021 року о 13:30.
19.01.2021 року у судове засідання з`явилися представник позивача та представник выдповвдача.
Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, вважає, що позивачем було надано необхідний пакет документів необхідних для видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Представник відповідача не погоджується з доводами позивача, вважає, що у задоволенні позовних вимоги слід відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Протокольною ухвалою суду від 19.01.2020 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальність "Інтер Еко Технологія" звернулось до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
До вказаної заяви було надано наступний пакет документів:
- договір оренди землі від 25.07.2017 року;
- акт приймання-передачі земемльної ділянки від 25.07.2017 року;
- експлікацію земельних угідь;
- викопіювання з плану м. Новоград-Волинського, Житомирської області по вул. Житомирська, 144;
- акт приймання-передачі межових знаків від 21.07.2017 року;
- схему земельної ділянки за адресою: вул. Житомирська, 144 у м. Новоград-Волинський, Житомирської області, договір оренди нерухомого майна від 04.09.2019 року;
- договір оренди нерухомого майна від 03.01.2020 року;
- інформаційну довідку ТОВ "Інтер Еко Технологія" від 12.02.2020 №1202/2020-9;
- акт введення в експлуатацію основних засобів від 28.02.2020 року;
- висновок експертизи ДП "Східний експертно-технічний центр" від 20.08.2015 №63.2-02-1165.15;
- сертифікат відповідності від 30.10.2017 №UA1.066.0017251-17;
- лист Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 10.06.200 №04-01-02/3103;
- лист Державного департаменту пожежної безпеки від 09.06.2005 №21/3/1448;
- сертифікат відповідності від 22.11.2016 № UA1.148.0039614-16;
- паспорт стаціонарного заправника газу ММС3-(8-10);
- дозвіл ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 05.02.2020 №0188.20.12 на виконання робіт підвищеної небезпеки;
- дозвіл ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 05.02.2020 №0189.20.12 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;
- платіжне доручення від 31.01.2020 №576.
За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї матеріалів Головний управлінням ДПС у Житомирській області винесені рішення від 13.04.2019 №143 та №144 " Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним", які вмотивовані тим, що в порушення вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" контролюючим органом встановлено їх невідповідність, а саме: акти вводу в експлуатацію об`єкта або акти готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, а також не надано копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
Вважаючи такі рішення відповідача незаконними та необґрунтованими, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно з частинами 32, 33, 35 статті 15 Закону №481 ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Положеннями частини 38 статті 15 Закону №481 визначено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.
Вказані правові норми чинного законодавства вказують на те, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкт господарювання подає відповідну заяву та документи, перелічені у частині 38 статті 15 Закону №481.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач здійснює роздрібну торгівлю пальним за адресою: вул. Житомирська, 144, м. Новоград-Волинський, Житомирська область.
Як вже зазначалось, підставою для відмови у видачі ліцензії слугувало те, що позивачем не надано необхідні документи, а саме: акти вводу в експлуатацію об`єкта або акти готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, а також не надано копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року, які передбачені Законом №481, для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Серед документів доданих позивачем до заяви щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, позивачем, зокрема додано паспорт пункту паливозаправного ПЗП"-12, 5/12,5-1-1, паспорт резервуару наземного одностінного РН1-12,5/12,5-2500 та паспорт стаціонарного заправника газу ММС3-(8-10).
За змістом п.2 паспорту ММС3-(8-10) - це моноблок для заправки автомобілів зрідженим газом об`ємом 9,83 м3 виготовлений ТОВ "Захід-Транс-Сервіс".
Отже, за всіма ознаками та характеристиками як пункт паливозаправний ПЗП2-12,5/12,5-1-1, так і стаціонарний заправник газу ММС3-(8-10)- це модульні установки заводського виготовлення, які є технологічним обладнанням для заправки автомобілів пальним та, відповідно, газобалонних автомобілів зрідженим газом.
Зазначені ПЗП2-12,5/12,5-1-1 та ММС3-(8-10) не є нерухомим майном, оскільки не пов`язані із земельною фундаментами і являють собою модульні установки заводського виготовлення (технологічне обладнання), які можуть бути вільно переміщені за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати функціонального призначення.
Таким чином, вказані модульні установки не належать до категорії споруд як об`єктів будівництва, оскільки відповідні об`єкти не є будівлею, спорудою чи іншим об`єктом будівництва.
При цьому, паспорт пункту ПЗП2-12,5/12,5-1-1 та паспорт стаціонарного заправника газу ММС3-(8-10) є документом, який дозволяє експлуатувати вказане технологічне обладнання.
Відповідно до системного аналізу положень ст.15 Закону України №481 слідує, що законодавством передбачено, що об`єктом ліцензування при здійсненні роздрібної торгівлі пальним може бути не тільки споруда, тобто об`єкт нерухомого майна або об`єкт завершеного будівництва, але й обладнання, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування, а також ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування.
Відповідно до частини 3 статті 18 Закону №481 тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
З огляду на викладене, встановлена автозаправна станція (модульний заправник) є пересувним виробом заводського виготовлення, що встановлюється без фундаменту, отже, не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна.
Модульні заправники є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.
Дані об`єкти не підпадають під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.
Таким чином, розміщення модульних заправників автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такі модульні заправники автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI.
Враховуючи викладене, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, обмежився лише посиланням на надання позивачем ряду документів, передбачених частиною 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" не врахувавши при цьому інших поданих документів (паспорту пункту паливозаправного ПЗП2-12,5/12,5-2500та паспорту стаціонарного заправника газу ММСЗ-(8-10), який дозволяє експлуатувати вказане технологічне обладнання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.04.2020 року №143, №144, яким відмовлено ТОВ "Інтер Еко Технологія" у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: вул. Житомирська, 144, м. Новоград-Волинський, Житомирська області, не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а тому суд визнає його протиправним та скасовує.
Визначаючись щодо належного способу захисту прав позивача, порушених вказаним рішенням, суд виходить з наступного.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає, що задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача видати ліцензію позивачу на право роздрібної торгівлі пальним є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені те потребуватимуть додаткового захисту.
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням судом функції суб`єкта владних повноважень-відповідача в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.04.2020 року №143 "Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним".
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.04.2020 року №144 "Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним".
Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видати ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: вул. Житомирська, 144, м. Новоград-Волинський, Житомирська області.
Стягнути з Головного управління ДПС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Інтер Еко Технологія" 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2021 року.

Суддя Р.М.Шимонович