Справа № 520/7454/2020
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2021 року

Київ

справа №520/7454/2020

адміністративне провадження №К/9901/11831/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача -Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі №520/7454/2020 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо нарахування та виплати судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року по день ухвалення рішення судом включно із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування, передбаченого частиною третьою статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року;

- зобов`язати Державу Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нарахувати та виплатити судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 18 квітня 2020 року по день ухвалення рішення судом включно на підставі частин 2, 3, 5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ від 02.06.2016, виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50 відсотків вказаного посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, з урахуванням раніше виплачених сум;

- постанову суду про присудження виплати суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її розміру, встановленого 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду з урахуванням раніше виплачених сум за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року без застосування обмеження, встановленого ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішення в частині присудження виплати суддівської винагороди у межах суми за один місяць звернуто до негайного виконання.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 520/7454/2020 залишено без змін.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 05 квітня 2021 року.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 05 лютого 2021 року, а касаційну скаргу подано 01 квітня 2021 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті, в якому надіслана касаційна скарга), тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Водночас, у касаційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зокрема, зазначено, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скаржником отримано 22 березня 2021 року. На підтвердження цього скаржником надано копію супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду з штампом вхідної кореспонденції від 22 березня 2021 року.

Суд вважає, що такий документ не є достатнім свідченням дати отримання відповідачем копії оскаржуваного судового рішення.

Реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом її отримання у певну дату.

З огляду на те, що вказаний процесуальний документ суд надсилав засобами поштового зв`язку, скаржник мав би надати також інші документи на підтвердження дати отримання копії судового рішення, наприклад конверт з відмітками поштової установи або довідку відділення поштового зв`язку ПАТ "Укрпошта" про дату вручення такого поштового відправлення.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для визнання поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

Проте, матеріали касаційної скарги не містять документа про сплату судового збору. Натомість, скаржник просить відстрочити сплату судового збору.

Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити чи звільнити повністю або частково від сплати судового збору у скаржника відсутні.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява № 26746/05, п.108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява №8225/78, п. 57).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

За приписами частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви.

Згідно з підпункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становила 2 102 грн 00 коп.

Таким чином, судовий збір при поданні касаційної скарги сплачується у розмірі 1681,60 грн (2102х0,4х200%).

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням підтверджуючих доказів отримання копії постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року та надання до суду документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі №520/7454/2020.

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі №520/7454/2020 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху (в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження), в установлений судом строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання вимог ухвали суду в іншій частині, в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. А. Губська
Судді М. В. Білак
О. В. Калашнікова