Справа № 420/823/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/823/21
У Х В А Л А

14 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 р. рішенням Одеський окружний адміністративний суд адміністративний позов ОСОБА_1 , задовольнив частково:

-визнав протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;

-зобов`язав Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції провести розрахунок грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна;

-стягнув з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 908(дев`ятсот вісім),00 грн.

31.03.2021 р. від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №420/823/21 про стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

07.04.2021 р. ухвалою Одеського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації.

Підставою для відмови стало не доведення позивачем витрат на правничу допомогу.

Зокрема суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 1 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Оскільки в порушення ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до суду не надану копію договору про надання правової допомоги та ордеру, суд відмовив у задоволенні заяви.

Крім того, позов та заява про ухвалення додаткового рішення підписано особисто позивачем ОСОБА_1

09.04.2021 р. до суду від позивача повторно надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. В прохальній частині заяви позивач, просив поновити строк для звернення із заявою про відшкодування понесених витрат, оскільки 31.03.2021 р. позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №420/823/21.

09.04.2021 р. разом з заявою позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 11.01.2021 р. тобто вже після розгляду судом питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача та винесення 07.04.2021 р. ухвали про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Позивач не надав суду доказів, а саме копію договору про надання правової допомоги під час вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

На другій стадії процесу правозастосування при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено є прогалина в законодавстві.

Способи ж подолання прогалин це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.

Вказане знайшло своє відображення у ч.6 ст. 7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.240 КАС України, суд залишає позов без розгляду якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд робить висновок, що 07.04.2021 р. ухвалою Одеського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу по справі №420/823/21 вже вирішено за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про залишення заяви про відшкодування судових витрат без розгляду.

Керуючись ст. 240 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації - залишити без розгляду.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя О.Я. Бойко