Справа № 200/8901/20-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. Справа№200/8901/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О.,

за участю:

представника відповідача - Вовченка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 червня 2020 року № .

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », контролюючим органом було складено акт. На підставі висновків вказаного акту сформовано податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2020 року яким за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів до позивача застосовано штраф у розмірі 33800 грн.

Позивач вважає рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, відповідно до положень чинного законодавства, позивач, здійснюючи реалізацію виноградних столових вин на розлив у тару на винос не може самостійно придбавати та оклеювати марки акцизного податку ПЕТ-тару, оскільки розлив продукції здійснюється з тари, що вже маркована маркою акцизного податку. По-друге, контролюючим органом не відображено в акті, що продаж алкогольних напоїв здійснювався у приміщенні магазину, в якому наявні будь-які спеціальні обладнанні місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання, а також наявний необхідний для цього посуд. Крім того, не надано доказів, що продаж здійснював у магазині, що належить позивачу.

Позивач також зазначив про порушення Державною податковою службою України строків розгляду скарги на спірне податкове повідомлення-рішення та про не дослідження Державною податковою службою України правомірності процедури проведення перевірки.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

05 листопада 2020 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 12 травня 2020 року № 569 та направлень на проведення фактичної перевірки № 551 та № 552, посадовими особами контролюючого органу була проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною, нижчою від встановленої мінімальної роздрібної на алкогольний напій. Також встановлено здійснення реалізації та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування. Під час проведення перевірки встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 доказів погодження продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці з органами місцевого самоврядування та установами державної санітарно-епідеміологічної служби та доказів, що має статус підприємства ресторанного господарства чи підприємства з універсальним асортиментом товарів.

Представник відповідача зазначив, що відповідно до положень чинного законодавства, здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно заклад ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус підприємства з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Під час проведення перевірки встановлено відсутність доказів погодження продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці з органами місцевого самоврядування та установами державної санітарно-епідеміологічної служби та доказів наявності статусу підприємства ресторанного господарства чи підприємства з універсальним асортиментом товарів. Крім того, наявність ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями не надає право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив та не підтверджує того, що магазин має статус закладу громадського харчування.

10 листопада 2020 року на електрону адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що ані приписи акту перевірки, ані додатки до нього не містять доказів здійснення посадовими особами контролюючого органу контрольної розрахункової операції, що виключає настання відповідальності за реалізацію продукції за нижчими цінами, ніж встановлені Постановою КМУ № 957. Крім того, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт продажу алкогольних напоїв з метою споживання на місці.

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року підготовче засідання було відкладено.

15 лютого 2021 року на електрону адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року відкладено розгляд справи, зобов`язано відповідача надати суду докази.

22 березня 2021 року на електрону адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі від відповідача. Представник відповідача пояснив, що алкогольні напої, які знаходились у реалізації та зберіганні без марок акцизного податку залишені на відповідальне зберігання у магазині «Сокіл» про що складена відповідна довідка.

Представник позивача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 12 травня 2020 року № 569 призначено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 12 травня 2020 року тривалістю не більше 10 діб за період діяльності з 01 січня 2019 року по 21 травня 2020 року з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

12 травня 2020 року податковим органом були сформовані направлення № 551 та №552 на перевірку.

Відповідно до акту від 13 травня 2020 року № 851// НОМЕР_2 посадовими особами контролюючого органу засвідчено відмову продавця магазину від підпису у направленні на перевірку.

За результатами проведення перевірки складено акт від 20 травня 2020 року № 0063/05/99/19/32/ НОМЕР_2 відповідно до якого перевіркою встановлено:

- факт реалізації однієї пляшки алкогольного напою, а саме горілки «Плакуча Іва» 0,7 л. 40% об. од. спирту за ціною 85 грн. У відповідності до Постанови КМУ №957 від 30.10.2008 р. «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв» із змінами внесеними Постановою КМУ №748 від 05.09.2018 р., розмір мінімальної роздрібної ціни на реалізовану пляшку горілки «Плакуча Іва» 0,7 л. 40% об. од. спирту становить 111, 37 грн.; При продажу горілки «Плакуча Іва» 0,7 л. 40% об. од. спирту на суму 27,50 грн. на загальну суму 112,50 грн. розрахункова операція на повну суму покупки через РРО не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми не надавався.

- факт зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленої форми, а саме уповноваженою особою продавцем здійснено реалізацію однієї пляшки вина «Одеське Агро Юг», червоне сухе, вміст спирту 9,5-14 % об. од. виробник ТОВ «Агро-Юг» Одеської області закупореною пластиковою кришкою з фіксатором, що унеможливлює відкриття без пошкодження фіксатора без марок акцизного податку встановленого зразка, без наявної маркеровки на пляшці відносно назви товару, виробника, вмісту спирту, вмісту цукру. Таким чином, відсутня інформації щодо надходження даного вина. Таким чином, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зберігається вино «Одеський червоний Агро ЮГ», сухе вміст спирту 9,5-14 % об. од. спирту, вино «Шардоне» столове виноградне напівсухе біле, міцністю 9%-12% об. од. спирту 10 літрів за ціною 55 грн. за 1 літр, вино «Ла Перле Бянка» столове виноградне напівсолодке, біле 9,5 - 13% об. од. спирту 10 літрів, виробник ТОВ «Агро-Юг» без марок акцизного податку встановленого зразка та реалізується у прозорі ПЕТ-пляшки ємкістю 0,5 л. 1л. закупореною пластиковою пляшкою з фіксатором без марки акцизного податку;

- встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив, а саме вина столового сухого червоного «Одеський червоний Агро ЮГ» 0,5 л. 9,5-14 % об. од. спирту у прозору ПЕТ-пляшку для споживання на місці на суму 27,50 грн. На час перевірки у ФОП ОСОБА_1 статусу суб`єкта господарювання громадського харчування не було.

До акту перевірки надано довідку про алкогольні напої, які знаходяться в реалізації.

Під час перевірки також встановлено порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині ненадання посадовим особам контролюючого органу до перевірки документів, пов`язаних з предметом перевірки, а саме накладні, видаткові накладні, товаротранспортні накладні, трудовий договір на продавця.

Відповідно до акту від 20 травня 2020 року №0063/1/05/99/19/32/ НОМЕР_2 посадовими особами контролюючого органу засвідчено відмову продавця магазину від підписання та отримання акту перевірки.

Позивачем було надано заперечення до акту перевірки, за результатом розгляду якого, податковий орган листом від 17 червня 2020 року № 50227/10/5-99-3201 повідомив про законність та обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки.

На підставі висновків акту перевірки, податковим органом було сформоване податкове повідомлення-рішення № від 18 червня 2020 року яким за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів застосовано штраф у розмірі 33800 грн.

Відповідно до наданого до суду розрахунку до податкового повідомлення-рішення № від 18 червня 2020 року штраф у розмірі 10000 грн. нараховано на підставі абз. 17 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; штраф у розмірі 17000 грн. нараховано на підставі абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; штраф у розмірі 6800 грн. нараховано на підставі абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За результатом розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення, рішенням Державної податкової служби України від 07 вересня 2020 року, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (75.1.3 п. 75.1 ст. 75 вказаного Кодексу).

Відповідно до п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, що передбачені вказаним пунктом ст. 80 Кодексу.

Згідно з п. 80.2.5 ст. 80 Кодексу така перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Контролюючим органом фактична перевірка проводилася на підставі п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України, а саме для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідало вимогам законодавства.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до акту від 13 травня 2020 року продавець магазину ОСОБА_2 відмовилась від підпису у направленні на перевірку.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 вказаного Кодексу акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що уповноваженими особами контролюючого органу було сформовано акт відмови продавця ОСОБА_2 від підписання та отримання акту перевірки. Відповідно до листа від 20 травня 2020 року вказаний акт був направлений на податкову адресу позивача та отриманий ним 28 травня 2020 року, що підтверджено його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що податковим органом були розглянуті заперечення позивача до акту перевірки відповідно до листа від 17 червня 2020 року. Спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято 18 червня 2020 року.

Отже, дослідивши надані сторонами пояснення та документи, порушень відповідачем наведених вимог законодавства судом не встановлено.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Аналіз наведеної норми, дозволяє дійти до висновку про те, що диспозиція статті 17 Закону № 481/95 передбачає, що визначені нею санкції підлягають застосуванню до суб`єктів господарювання у разі здійснення ними торгівлі (продажу) алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні, що, у свою чергу, передбачає необхідність встановлення контролюючим органом факту такого продажу, тобто передачі права власності на такі товари іншій особі.

Аналогічний правовий висновок був викладений у постанові Верховного Суду від 06.02.2020р. у справі №810/2144/16.

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено факт продажу алкогольного напою, а саме однієї пляшки горілки «Плакуча Іва», 0,7 л., міцністю 40% об. од. за ціною 85 грн.

Разом з цим, суд зазначає, що до суду не надано доказів, які б свідчили про факт безпосередньої реалізації пляшки відповідного алкогольного напою.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів реалізації алкогольних напоїв за невідповідними цінами, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, прийняте всупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за продаж алкогольних напоїв на розлив без статусу громадського харчування, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону № 481/95 визначено, що роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За приписами п. 11 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Унормуванням частини шостої статті 15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95 встановлено, що за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється також Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (далі - Правила № 854).

Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства (абзац другий пункту 2 Правил № 854).

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів (пункт 22 Правил).

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону № 481/95 слідує, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить жодних посилань на те, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні, в якому наявні спеціально обладнанні місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання, та наявний посуд, в якому неможливо придбати такі напої "на винос".

Крім того, як вже зазначалось раніше, що до суду не надано доказів, які б свідчили про факт безпосередньої реалізації алкогольних напоїв на розлив, зокрема відповідного розрахункового документу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за продаж алкогольних напоїв на розлив без статусу громадянського харчування прийняте всупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що посадовими особами контролюючого органу встановлено факт зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленої форми, а саме уповноваженою особою продавцем здійснено реалізацію однієї пляшки вина «Одеське Агро Юг», червоне сухе, вміст спирту 9,5-14 % об. од. виробник ТОВ «Агро-Юг» Одеської області закупореною пластиковою кришкою з фіксатором, що унеможливлює відкриття без пошкодження фіксатора без марок акцизного податку встановленого зразка, без наявної маркеровки на пляшці відносно назви товару, виробника, вмісту спирту, вмісту цукру. Таким чином, відсутня інформація щодо надходження даного вина. Таким чином, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зберігається вино «Одеський червоний Агро ЮГ», сухе вміст спирту 9,5-14 % об. од. спирту, вино «Шардоне» столове виноградне напівсухе біле, міцністю 9%-12% об. од. спирту 10 літрів за ціною 55 грн. за 1 літр, вино «Ла Перле Бянка» столове виноградне напівсолодке, біле 9,5 - 13% об. од. спирту 10 літрів, виробник ТОВ «Агро-Юг» без марок акцизного податку встановленого зразка та реалізується у прозорі ПЕТ-пляшки ємкістю 0,5 л. 1л. закупореною пластиковою пляшкою з фіксатором без марки акцизного податку.

Посадовими особами було також складено довідку про алкогольні напоїв, які знаходяться в реалізації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд зазначає, згідно з частиною другою статті 17 Закону №481/95 у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Разом з цим, до суду не додано доказів реалізації вищезазначених алкогольних напоїв.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. п. 228. 2, 228.3 статті 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пачках (упаковках) тютюнових виробів та на ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України, контроль за переміщенням, зберіганням та реалізацією пального та спирту етилового здійснюють відповідні контролюючі органи.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Отже, ПК України зобов`язує контролюючий орган у разі виявлення факту реалізації чи зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку вилучити такий товар з вільного обігу з метою подальшої його конфіскації.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що посадовими особами відповідача проводилась виїмка товару (алкогольної продукції без марок акцизного податку), який зберігався з метою його подальшої реалізації. У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що алкогольні напої залишені на зберіганні у магазині «Сокіл», в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність.

Суд зауважує, що складання посадовими особами органу доходів і зборів акта фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватись шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, вилучення продукції, детального опису порушників, а також обставин, що перешкоджали таким діям, у разі якщо вони мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.03.2019 у справі №810/2728/15.

Утім, посадові особи відповідача під час перевірки вказаними правами не скористались в повному обсязі.

Надані до суду фотографії не дозволяють встановити факт відсутності чи наявності марок акцизного податку встановленого зразка, не підтверджують обставини, викладені у акті перевірки, відтак суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка також підлягає скасуванню.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, податковий орган як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, а тому податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2020 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подання даного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. (квитанція від 22 вересня 2020 року).

Разом з цим, у відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою збір становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Враховуючи наведене, сума сплаченого судового збору у розмірі 1261, 2 грн. є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу у разі подання відповідної заяви до суду.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 33 800 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 23 березня 2021 року.

Повний текст рішення складено 31 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко