Справа № 140/8879/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/8879/20 пров. № А/857/934/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року, ухвалене суддею Денисюком Р.С. у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 140/8879/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 1 протоколу від 17.05.2019 року № 61 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю сина ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про виплату та призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.05.2019 року відповідач прийняв рішення, на підставі якого відмовив позивачці у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з смертю її сина. Це рішення відповідача ґрунтується на тому, що на час смерті, син позивачки - ОСОБА_2 не був військовослужбовцем.

Це рішення відповідача позивачка вважає протиправним з огляду на те, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби, що узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі № 761/18099/15-а.

Тому позивачка вважає, що відповідач порушив її право, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання одноразової грошової допомоги. На думку позивачки, належним способом захисту порушеного права є скасування рішення відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю сина та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про виплату та призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату та призначення їй одноразової грошової допомоги в зв`язку із смертю її сина ОСОБА_2 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Міністерство оборони України, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що суд першої інстанції не взяв до уваги норму підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якою одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Оскільки, на час смерті, ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , не був військовослужбовцем, то відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого.

Тому відповідач вважає, що приймаючи оскаржене рішення, діяв в порядку та спосіб, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_2 , учасника бойових дій.

ОСОБА_2 31.08.2016 року № 265 звільнений зі служби та виключений зі списків частини за станом здоров`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Згідно з витягом з протоколу засідання Військової лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 418 від 26.09.2017 року захворювання та причина смерті колишнього військовослужбовця, солдата ОСОБА_2 , пов`язане із захистом Батьківщини.

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулась до Волинського об`єднаного військового комісаріату із заявою та необхідними документами для виплати їй одноразової грошової допомоги, встановленої законодавством для членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.

Крім того, апеляційний суд встановив те, що одночасно із матір`ю померлого ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги зверталась і дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

17.05.2019 року відповідач прийняв рішення, яке оформлене протоколом № 61, на підставі якого, як матері, так і дружині померлого ОСОБА_2 , відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_2 на час смерті не був військовослужбовцем.

Не погодившись із цим рішенням дружина померлого ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення від 17.05.2019 року № 61 та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі № 140/2725/19, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 61 від 17.05.2019 року, в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про виплату та призначення їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, позивачка 10.03.2020 року повторно звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина, однак відповідач на заяву позивачки не відреагував.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки судовим рішенням скасовано рішення відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, яке стосується як матері, так і дружини померлого ОСОБА_2 , то відповідач мав повторно розглянути заяву позивачки про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, відповідач повторно не розглянув заяву позивачки, тому суд першої інстанції таку бездіяльність відповідача визнав протиправною та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивачки про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Оскаржене рішення відповідача від 17.05.2019 року № 61, на підставі якого, як матері, так і дружині померлого ОСОБА_2 , відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_2 на час смерті не був військовослужбовцем, скасоване в судовому порядку повністю, на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі № 140/2725/19, яке набрало законної сили 12.02.2020 року.

Суд при скасуванні рішення відповідача встановив те, що захворювання та смерть колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини та виходив з того, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби

Суд зазначив, що така допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби. Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Отже, Волинський окружний адміністративний суд від 12.11.2019 року у справі № 140/2725/19 дав правову оцінку оскарженому рішенню відповідача та скасував його.

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак зважаючи на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним рішення відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, то ці обставини не підлягають доказуванню при вирішенні цієї справи, яка стосується особи, інтереси якої порушує оскаржене рішення.

При цьому, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, в тому, що позовна вимога про скасування оскарженого рішення не підлягає задоволенню, оскільки це рішення є скасованим, на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі № 140/2725/19.

Апеляційний суд встановив те, що позивачка повторно, після набрання вказаним вище рішення суду законної сили, 10.03.2020 року звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина, однак відповідач на заяву не відреагував.

Така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів розглядає заяву і приймає відповідне рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в справі № 140/8879/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 13.04.2021 року