Справа № 398/3800/20
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3800/20
Провадження №: 2-а/398/8/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" квітня 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3262114 від 10.10.2020 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Лукаш Богданом Васильовичем, а справу про притягнення позивач до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП закрити.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

10.10.2020 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 18.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ), та на дорозі М-03 ТЗ був зупинений інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лукаш Б.В., який виніс відносно нього оскаржувану постанову серії ЕАМ №3262114. Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 510,00 гривень У постанові зазначено, що водій керував тз з н/п НОМЕР_3 (номерний знак НОМЕР_2 ) та перевозив великогабаритний вантаж (комбайн MASSEY FERGUSON) шириною 3,9 м, при цьому не мав дозволу узгодженого з НПУ, чим порушив КМУ №30 ч. 4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами.

Позивач зазначає, що він у той день здійснював перевезення вантажу відповідно до узгодженого дозволу №2020-9 НГ від 16.09.2020 р. на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений Начальником Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, і за вказаним дозволом він має право на проїзд по автомобільній дорозі М-03.

Крім того, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. Фактична ж зупинка його ТЗ була здійснена на узбіччі при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Таким чином, оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, оскільки ніякого адміністративного правопорушення позивач не вчиняв, Відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу, крім того в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б вказувати та підтвердити факт вчинення позивачем правопорушення.

Позивач зазначає, що надане відповідачем відео не підтверджує наявність сертифікованого, належного приладу для вимірювання, не містить інформацію з якої точки починається вимірювання, чи рівна поверхня землі, тощо, доданий відеозапис не зафіксував всю подію, зокрема не містить всієї бесіди, а лише її фрагмент, тому доданий відповідачем відеозапис не може вважатися достатнім, достовірним та належним доказом, що підтверджує здійснення ним (позивачем) правопорушення.

У судове засідання позивач не з`явився, у позові просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

16.03.202021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просив суд розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, виходячи з наступного.

Позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 10.10.2020 року о 00 год. 33 хв. на 332 км а/м М-03 « Київ - Xарків -Довжанський» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TGH 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕСТТ, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж (комбайн MASSEY FERGUSON), ширина якого становить 3.9 м., без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що інспектор фактично здійснював перевірку наявності дозволу на рух, але виявивши порушення вимог законодавства, а саме відсутності такого дозволу, керуючись ст.222, ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, притягнув порушника до відповідальності.

Як на доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення представник позивача посилається на відеозапис, на якому зафіксовано, що під час здійснення замірів великогабаритного транспортного засобу було виявлено, що ширина його становить 3 м, а відтак рух даного транспортного засобу повинен здійснюватись на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, якого водій не мав. На думку відповідача, вказаного доказу є достатньо для доведення вини позивача «поза розумним сумнівом ».

Даний відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування (на відеозаписі чітко зафіксовано факт порушення ПДР (зафіксований на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується органами Національної поліції для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку). Даний доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР з боку водія автомобіля. Даний доказ, на виконання вимог ч. 3 ст. 77 КАС України, був покладений в основу прийнятті рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, на думку представника відповідача не є доречним посилання на порушення вимог законодавства при здійсненні габаритно вагового контролю, оскільки при документальній перевірці було встановлено порушення правил для проїзду великогабаритного транспорту (відсутність дозволу на рух), у зв`язку із чим прийнято рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Стосовно посилань позивача щодо того, що не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка(метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані, то слід зазначити, то рулетка не є засобом вимірювальної техніки, який проходить метрологічну повірку та атестацію.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

27.10.2020 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області адміністративний позов залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків.

22.02.2021 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Постановою серії ЕАМ № 3262114 від 10.10.2020 року, що винесена інспектором Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Лукаш Богданом Васильовичем, на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень, оскільки останній, 10.10.2020 року о 00:36 годині на 332 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, керував транспортним засобом TGH 18.440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , та перевозив великогабаритний вантаж (комбайн MASSEY FERGUSON), ширина якого становить 3.9 м., при цьому не мав дозволу, узгодженого з Національною поліцією, чим порушив ч. 4 Постанови КМУ № 30, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Разом з відзивом відповідачем надано суду диск з відео фіксацією з нагрудної камери інспектора. Після дослідження вказаного відеодиску, встановлено, що на ньому маються два відеозаписи. На першому відеозаписі зафіксовано процес вимірювання працівником поліції рулеткою габаритів автомобіля, вимірювання проведено у темну пору доби. На другому відеозаписі зафіксовано процес складання постанови про адміністративне правопорушення, та роз`яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до копії дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2020-9НГ від 16.09.2020 року, що затверджений начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, вбачається, що строк його дії з 16.09.2021 року по 30.10.2020 року, та виданий він для транспортного засобу марки «MAN TGH 18.440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , тип вантажу: техніка. Вказаний дозвіл діє по маршруту, зокрема: виїзд на НОМЕР_4 -об`їздна Лубен-М03- м. Полтава (вул. Київське Шосе-вул. Харківське Шосе)-М03-об`їздна Харкова- М03, та в зворотньому напрямку.

ОЦІНКА СУДУ

У відзиві представник відповідача зазначає, що вимірювання габаритів автомобіля, на підставі яких було складено оскаржувану простанову, було здійснено рулеткою. Вказане підтверджується також долученим до відзиву диском з відеозаписом.

Однак, даний спосіб вимірювання суд не може взяти до уваги, так як вказане вимірювання було здійснено з порушенням номр чинного законодавства. Так, відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Так, доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Проте, жоден із викладених вище документів матеріали справи не містять, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі здійснено із дотриманням відповідної процедури.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.01.2019 р. у справі № 539/655/17.

Крім того,основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

Як встановлено під час розгляду справи в суді, позивач 10.10.2020 року керував транспортним засобом TGH 18.440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 . При цьому до матеріалів справи позивачем надано копію дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2020-9НГ від 16.09.2020 року, що затверджений начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, зі строком дії з 16.09.2021 року по 30.10.2020 року, який виданий для транспортного засобу марки «MAN TGH 18.440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2

Враховуючи, що на момент винесення оскаржуваної постанови у позивача був наявний чинний дозвіл на участь у дорожньому русі по маршруту, який включає рух автомобільною дорогою М03 як у прямому, так і у зворотному напрямку, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 132-1 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

НОРМИ ПРАВА

Постановою Кабінету Міністрів Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 10 жовтня 2001року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слідвважати здвоєнимиабо строєними,якщо відстаньміж ними(суміжними)не перевищує2,5м. Рухтранспортних засобівта їхсоставів знавантаженням наодиночну вісьпонад 11т,здвоєні осі-понад 16т,строєні осі-понад 22т абофактичною масоюпонад 40т (дляконтейнеровозів -навантаження наодиночну вісь-понад 11т,здвоєні осі-понад 18т,строєні осі-понад 24т абофактичною масоюпонад 44т,а навстановлених Укравтодоромі Національноюполіцією дляних маршрутах-понад 46т)у разіперевезення подільнихвантажів автомобільнимидорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення

Частиною 1 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.п. 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно зі статтею 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132?, 206? цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31? Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Згідно п. 6. Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування позовних вимог, а також доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у справі відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України, суд покладає на рахунок Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 247, 293 КУпАП, ст. 159, ст. ст. 241-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи, задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3262114, яка винесена 10 жовтня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Лукаш Богданом Васильовичем про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Провадження по адміністративній справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судові витрати у сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний термін з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2021 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 38751, Полтавська область, Полтавський район, с.Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА