Справа № 522/20635/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/20635/19

Головуючий першої інстанції Домусчі Л,В.

Час та місце ухвалення судового рішення « 12:33», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 17.11.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанов щодо накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2019р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанов ПН МОД №№001483; 001484 від 25.11.2019р. щодо накладення на кожного з них адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, а саме за порушення правил перебування іноземців в Україні, з підстав перебування на території України без документів на право проживання з 25.10.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що спірні постанови про накладення адміністративних стягнень є безпідставними, винесеними без з`ясування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ними адміністративного правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020р. відмовлено у задоволенні позову, оскільки відповідачем надано належні та допустимі докази вчинення позивачами адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на помилкове застосування судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого просять рішення суду скасувати та прийняте нове про задоволення позовних вимог.

Апелянти зазначають, що їх дії не є протиправними та не містять ознаки адміністративного правопорушення, а тому вони не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2018р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявами про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, з причин побоювання за своє життя через нестабільну ситуацію в країні походження.

12.09.2018р. позивачам видано довідки про звернення за захистом в Україні №№008680, 008681 зі строком дії до 28.11.2018р. /а.с.10-11/

Наказом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 15.08.2018р. №66 відмовлено позивачам в оформленні документів для вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2019р. у справі №420/5843/18 (набрало законної сили 17.09.2019р.) відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

25.11.2019р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися до відповідача з заявами про визнання їх біженцями або особами які потребують додаткового захисту до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. /а.с.45/

25.11.2019р. посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №№001471, 001472 щодо вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203 КУпАП, а саме порушення правил перебування іноземців в Україні, з підстав перебування на території України без документів на право проживання з 25.10.2019р. /а.с.22-23, 27-28/

Постановами від 25.11.2019р. серії ПН МОД №№001483; 001484, відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн. /а.с.25-30/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Частиною 1 ст.23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно з положеннями статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області покладається обов`язок щодо правомірності притягнення позивачів до адміністративної відповідальності.

Так, 25.11.2019р. посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ПР МОД №№001471; 001472 щодо вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, а саме порушення правил перебування іноземців в Україні, з підстав перебування на території України без документів на право проживання з 25.10.2019р. /а.с.22-23, 27-28/

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» передбачено, що довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2018р. позивачам видано довідки про звернення за захистом в Україні №№008680; 008681 зі строком дії до 28.11.2018р. /а.с.10-11/

Відповідно до ч.ч.2-4 п.4.7 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011р. №649 строк дії довідки про звернення за захистом в Україні продовжується територіальним органом ДМС на три місяці. Підставою для продовження строку дії зазначеної довідки є копія скарги на рішення територіального органу ДМС з підтверджуючими документами її відправлення або у випадку оскарження в судовому порядку - копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копія ухвали суду про відкриття провадження у справі або належним чином оформленої судової повістки. Подані документи належним чином долучаються до особової справи.

У випадку оскарження рішення в судовому порядку подальше тримісячне продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні здійснюється після отримання письмової інформації про стан розгляду справи в суді від юридичної служби територіального органу ДМС.

Про продовження строку дії зазначеної довідки уповноважена посадова особа територіального органу ДМС заносить відповідні відомості до журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, строк дії довідки про звернення за захистом в Україні продовжується на термін оскарження рішення територіального органу ДМС.

Наказом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 15.08.2018р. №66 відмовлено позивачам в оформленні документів для вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2019р. у справі №420/5843/18 (набрало законної сили 17.09.2019р.) відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду від 25.10.2019р. у справі №420/5843/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019р.

Отже, строк дії довідок позивачів про звернення за захистом в Україні закінчився 25.10.2019р., а тому саме з цієї дати у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не має законних підстав для перебування в Україні,

Таким чином, посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області обґрунтовано встановлено вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, а саме порушення правил перебування іноземців в Україні, з підстав перебування на території України без документів на право проживання з 25.10.2019р. /а.с.22-23, 27-28/

Посилання апелянтів на факт ознайомлення з ухвалою Верховного Суду від 25.10.2019р. у справі №420/5843/18 про відмову у відкритті касаційного провадження лише 08.11.2019р. не спростовує факту порушення позивачами правил перебування на території України, оскільки повторні заяви про звернення за захистом в Україні подані ними лише 25.11.2019р.

Крім того, до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів апелянтів про неприйняття міграційним органом повторних заяв позивачів щодо звернення за захистом в Україні у період до 25.11.2019р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності спірних постанов про накладення на позивачів адміністративних стягнень, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, а саме за порушення правил перебування іноземців в Україні, з підстав перебування на території України без документів на право проживання з 25.10.2019р.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.