Справа № 235/2925/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 235/2925/17

адміністративне провадження № К/9901/21490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2017р. (суддя - Хмельова С.М.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017р. (судді - Гайдар А.В., Василенко А.В., Ханова Р.Ф.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним і скасувати рішення Красноармійського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 23.05.2017р. про відмову в призначенні йому пенсії незалежно від віку за нормами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 14.07.1992р. по 04.12.1992р. на шахті «Трудівська» в якості електрослюсаря з розряду підземного з повним робочим днем в шахті та з 23.01.1996р. по 31.12.1999р. у ВП «Шахта «Трудівська» в якості електрослюсаря 3, 4, 5 розрядів підземного з повним робочим днем в шахті відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області від 22.03.2016р. № позивач є внутрішньо переміщеною особою, який перемістився з м. Донецьк до м. Покровськ Донецької області. (а.с. 7)

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у періоди: (а.с. 8 - 10)

з 01.09.1991р. по 26.06.1992р. навчався в ТУ №93 за спеціальністю електрослюсар підземний (диплом №227686 від 26.06.1992р.);

14.07.1992р. прийнятий до шахти «Трудівська» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» Ордену Жовтневої Революції електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №536/к від 14.07.1992р.);

04.12.1992р. звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу (наказ №956/к від 08.12.1992р.);

з 18.12.1992р. по 17.11.1994р. служба в Збройних Силах України (наказ 8/б УН №0898421 від 18.12.1992р.);

з 24.03.1995р. по 01.01.1996р. працював контролером КПП ОВК-7 (пр. 13/к від 20.03.1995р.);

23.01.1996р. прийнятий на шахту «Трудівська» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» Ордену Жовтневої Революції електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №34/к від 22.01.1996р.);

24.02.1997р. переведений електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (№122/к від 24.02.1997р.); 17.04.1997р. підприємство перейменовано в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Трудівська» (наказ №512а Міністерства вугільної промисловості України від 09.10.1996р.);

11.11.1999р. переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №949 від 18.11.1999р.);

12.05.2003р. ДВАТ Шахта «Трудівська» ГХК «Донвугілля» реорганізовано в відокремлений підрозділ Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецьквугілля» (наказ №58 від 07.02.2003р. Мінпаливенерго України і наказ №4 від 12.05.2003р. ДП «Донецьквугілля»); 01.08.2003р. створений відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Трудівське» у звязку з об`єднанням ВП «Шахта «Трудівська» і ВП «Шахта Куйбишевська» (наказ №74 від 24.07.2003р. ДП «Донецьквугілля»; з 28.12.2004р. відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецьквугілля» перейменований у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» №35 від 28.12.2004р.);

28.12.2006р. переведений прохідником 4 розряду, підземним, з повним робочим днем в шахті дільниці з добичі вугілля №2 (наказ №1266к від 28.12.2006р., а 27.04.2007р. звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ №465к від 27.04.2007р.);

з 03.05.2007р. по 20.05.2007р. працював прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті у ВАТ «ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»;

з 31.05.2007р. до 09.07.2009р. прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське», а з 09.07.2009р. на цьому ж підприємстві прохідником 5 розряду, підземним з повним робочим днем в шахті до 23.08.2011р.;

з 29.08.2011р. прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», а з 01.12.2012р. і до теперішнього часу на цьому ж підприємстві прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

24.02.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23.05.2017р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років. (а.с. 20 - 21)

При цьому у рішенні зазначено, що відповідачем до страхового стажу не зараховано період роботи позивач з 24.03.1995р. по 01.01.1996р. в Державному комітеті вугільної промисловості України Управлінні воєнізованої охорони і служби безпеки, який не завірений печаткою підприємства. Крім того, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 14.07.1992р. по 04.12.1992р. на шахті «Трудівська», з 23.01.1996р. по 31.12.1999р. в ВП «Шахта «Трудівська», оскільки підприємство відповідно до витягу з ЄДР розташовано в м. Донецьку, який згідно постанови Верховної Ради України від 17.03.2015р. №252-VIII та №254-VII визнаний тимчасово окупованою територією, а у відомостях по спецстажу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вищевказані періоди відсутні дані про пільговий стаж, так як індивідуальні відомості про застраховану особу формуються з 2000 року.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.05.2016р. №260, яка видана ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», позивач працював у період з 14.0.1992р. по 04.12.1992р. на шахті «Трудівська» Виробничого об`єднання «Донецьквугілля» Ордену Жовтневої Революції електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1 Розділ 1 підрозділ 1010100а, підстава постанова Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991р. (а.с. 35)

Довідка видана на підставі наказів про прийом на роботу та звільнення, особової картки форми Т-2, особових рахунків по заробітній платі та відповідних наказів про атестацію від 06.02.1995р. №70, від 09.02.2000р. №140, від 27.04.2005р. №437/к та №444/к.

Згідно іншої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.05.2016р. №261, яка видана ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», позивач працював у періоди 23.01.1996р. по 27.12.2006р., з 28.12.2006р. по 27.04.2007р. у ВП «Шахтоуправління «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» за професією електрослюсар підземний та прохідник з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1 Розділ 1 підрозділ 1.1а, підстава постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003р. (а.с. 35)

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії, ним було надано всі належні та достатні документи, які підтверджують пільговий стаж його роботи. Проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, не зарахувавши до його пільгового стажу періоди його роботи у Державному комітеті вугільної промисловості України та на Шахті «Трудівська». Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його право на отримання пенсії.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2017р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017р., позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23.05.2017р. про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку за нормами ч. 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 14.07.1992р. по 04.12.1992р. на шахті «Трудівська» в якості електрослюсаря 3 розряду підземного з повним робочим днем в шахті, з 23.01.1996р. по 31.12.1999р. у ВП «Шахта «Трудівська» в якості електрослюсаря 3, 4, 5 розрядів підземного з повним робочим днем в шахті відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повторно розглянути заяву позивача від 24.02.2017р. про призначення пенсії та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням зарахованого періоду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підтвердженням (доказом), що позивач у спірні періоди працював за професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті є запис в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту. При цьому спірний період також підтверджений довідками, які перебувають в матеріалах справи.

Крім того, суди виходили з того, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо доводів відповідача про те, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки видані підприємством з непідконтрольної Україні території суди виходили з відсутності сумнівів в достовірності змісту цих довідок, оскільки як вбачається зі змісту довідок та записів в трудовій книжці - періоди роботи, номера наказів за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей, і відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що спірні періоди роботи не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки відсутні дані про пільговий стаж, так як індивідуальні відомості про застраховану особу формуються з 2000 року. При цьому посилається на те, що навіть при наданні позивачем такої довідки, неможливо здійснити її перевірку, оскільки підприємство знаходиться на території непідконтрольній українській владі.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частин 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову.

Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на зазначених посадах підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що надані позивачем довідки видані на тимчасово окупованій території, а тому є неможливим проведення перевірки обґрунтованості її видачі позивачу є безпідставними, оскільки відомості, відображені в довідці, підтверджені записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.01.2018р. (справа №583/392/17), від 30.10.2018р. (справа №234/3038/17) та від 11.12.2018р. (справа №360/1628/17).

Відповідно до частин 1, 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення, а постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2017р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук