Справа № 420/5143/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5143/21
УХВАЛА

14 квітня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮУ в особі державного виконавця Райнової Вероніки Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮУ в особі державного виконавця Райнової Вероніки Леонідівни про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу від 02.03.2020 року в рамках виконавчого провадження №61008474.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, а позивачем надано строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про усунення недоліків, позивач виключив з прохальної частини вимогу про визнання протиправними дій державного виконавця, залишивши лише вимогу про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 02.03.2020 року в рамках виконавчого провадження №61008474.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено главою 2 розділу І КАС України.

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст.74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем оскаржується постанова державного виконавця Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮУ Райнової Вероніки Леонідівни про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу від 02.03.2020 року в рамках виконавчого провадження №61008474.

Разом з цим суд зазначає, що зі змісту доданої до позовної заяви постанови державного виконавця від 02.03.2020 року ВП №61008474 про накладення штрафу, вбачається, що дана постанова прийнята в межах виконавчого провадження № 61008474, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 1610/2544/2012, виданого 01.07.2019 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області.

В свою чергу можливість оскарження вищезазначеної постанови державного виконавця передбачена статтею 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року ).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України вказав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.2, 4, 6, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮУ в особі державного виконавця Райнової Вероніки Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутись зі скаргою на рішення та дії державного виконавця до Кобеляцького районного суду Полтавської області відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.А. Радчук