Справа № 120/1531/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 квітня 2021 р. Справа № 120/1531/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати рішення відповідача від 31.12.2020 № 79 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.12.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 20.12.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача від 31.12.2020 № 79 йому відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішення відповідача від 31.12.2020 № 79 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправним мотивуючи це тим, що достатність страхового стажу підтверджується наданими довідками та трудовою книжкою. Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 26.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою від 26.02.2021 витребувано за ініціативою суду у відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

12.03.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи відзиві відповідач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідач вказав, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 34 роки 9 днів, при цьому пільговий стаж становить 8 років 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV.

Також відповідач зазначив, що при обчисленні пільгового стажу не враховано надані позивачем уточнюючі довідки від 09.11.2015 № 442, від 24.02.2020 № 365, від 24.02.2020 № 363-364, із таких причин: вказані довідки видані після окупації території та початку АТО, що може свідчити про відсутність даних первинного обліку; щодо позивача відсутні відомості про зайнятість на підземних роботах протягом повного робочого дня; довідки містять недостатні підстави видачі та підпису третьої посадової особи як це передбачено чинними законодавством.

З огляду на викладене відповідач вважає, що рішення від 31.12.2020 № 79 прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

17.03.2021 на виконання ухвали від 26.02.2021 надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у справі в період з 22.03.2021 по 05.04.2021 в щорічній відпустці на підставі Наказу від 04.03.2021 № 035-в/к.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 31.01.2018 № 251 (а.с.10).

22.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.47).

Рішенням відповідача від 31.12.2020 № 79 йому відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Приймаючи рішення орган Пенсійного фонду України встановив таке:

згідно записів у трудовій книжці позивач з 18.03.1987 прийнятий в Шахту ім. Космонавтів Ровеньківського виробничого об`єднання по видобутку антрациту підземним гірничим робочим 2 розряду з повним робочих днем під землею; з 09.02.1989 - переведений підземним гірничим робочим очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 12.02.1993 - звільнений з роботи.

Позивачем надано уточнюючу довідку № 442 від 09.11.2015, видану Шахтою «Бутівська».

На підставі довідки № 442 від 09.11.2015 відповідач встановив такі періоди роботи позивача:

з 26.12.1988 по 24.02.1989 - учнем електрослюсаря підземного, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 (наявна також уточнююча довідка № 443 від 09.11.2015, згідно якої на час роботи учнем електрослюсаря підземним оплата праці проводилася за тарифною ставкою підземного працівника).

з 24.02.1989 по 18.04.1989 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956;

з 29.06.1989 по 29.06.1989 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956;

з 16.09.1991 по 29.03.1993 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991;

з 29.03.1993 по 20.04.1993 - гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991;

з 20.04.1993 по 24.09.1994 - в.о. механіка підземного з повним робочим днем в шахті, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Також при прийняття рішення відповідачем досліджено уточнюючу довідку № 365 від 24.02.2020, видану ТОВ «Доншахтоспецстрой», згідно якої позивач в період з 03.03.2004 по 30.05.2014 дійсно працював зі шкідливими умовами праці на підземних роботах за професіями: з 03.03.2004 по 01.02.2011 - гірничий майстер; з 02.02.2011 по 28.05.2013 - заступник начальника ділянки; з 24.06.2013 по 16.12.2013 - заступника начальника дільниці, з посиланням на розділ 1.1 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

У рішенні відповідач зіслався ще й на уточнюючі довідки № 363-364 від 24.02.2020, видані ТОВ «Доншахтоспецбуд» про спуски в шахту за 2004-2014 роки.

Проаналізувавши вказані документи та встановлені на їх підставі обставини, відповідач дійшов висновку, що взяти вказані довідки до уваги при обчисленні пільгового стажу та визначенні права на пільгове пенсійне забезпечення неможливо, з огляду на таке:

довідки видані після окупації території та початку АТО, що може свідчити про відсутність даних первинного обліку;

відсутні відомості про зайнятість на підземних роботах протягом повного робочого дня;

довідки містять недостатні підстави видачі та підписи третьої посадової особи як це передбачено чинними законодавством.

Також відповідачем не зараховано до загального стажу періоди роботи позивача з 29.06.1989 по 29.06.1989 (1 робочий день) згідно записів у трудовій книжці № 4-5, з огляду на наявні дописи в наказі про прийом на роботу, не зафіксовані згідно встановлених вимог діловодства; з 16.09.1991 по 24.09.1994 згідно записів у трудовій книжці № 6-10, з огляду на наявні дописи в наказі про прийом на роботу.

У підсумку відповідач дійшов висновку, що пільговий стаж роботи на підземних роботах за Списком № 1 у позивача становить 8 років 1 місяць, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV. Загальний стаж становить 34 роки 9 днів (в тому числі 8 додаткових років за підземні роботи) (а.с.12-13, 43-46).

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 31.12.2020 № 79, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни у п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції:

"пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди".

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо віднесення посади позивача «електрослюсар», «гірничий майстер», «підземний механік» до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 у спірні періоди з 26.12.1988 по 18.04.1989, з 29.06.1989 по 29.06.1989, з 16.09.1991 по 24.09.1994, з 26.09.1994 по 01.05.1995, з 03.03.2004 по 30.05.2014 працював на посадах «електрослюсар», «гірничий майстер», «підземний механік», «заступник начальника дільниці» (а.с.14-15, 57-60).

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача з 06.08.1987 по 10.03.1994 діяв Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 та Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; у період роботи з 11.03.94 по 15.01.2003 Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; у період роботи з 16.01.2003 по 30.05.2014 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Відповідно до затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Згідно зі Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Із аналізу процитованого видно, що посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, а саме ««електрослюсар», «гірничий майстер», «підземний механік», «заступник начальника дільниці» передбачені Списком № 1, що дає право на пільгову пенсію.

Проте, з трудової книжки неможливо встановити чи виконував позивач роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Згідно довідки Шахти «Бутівська» від 09.11.2015 № 442, довідки ТОВ «Доншахтоспецстрой» від 24.02.2020 № 365 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, судом встановлено, що позивач у період з 26.12.1988 по 24.02.1989, з 24.02.1989 по 18.04.1989, з 29.06.1989 по 29.06.1989, з 16.01.1991 по 29.03.1993, з 29.03.1993 по 20.04.1993, з 20.04.1993 по 24.09.1994, з 03.03.2004 по 30.05.2014 працював повний робочий день та виконував роботи підземні, що передбачені Списком № 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 код КП 1010100а, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 код КП 1010100а, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 код 1.1 «г» (а.с.16, 23, 62-63).

Аналізуючи зміст довідок Шахти «Бутівська» та ТОВ «Доншахтоспецстрой» суд дійшов висновку, що вказані довідки підтверджують зайнятість позивача повний робочий день за професією «електрослюсар», «гірничий майстер», «підземний механік», «заступник начальника дільниці», а також те що, вказані професії передбачені Списком № 1 Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відмовляючи у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач зазначив, що взяти вказані вище довідки до уваги при обчисленні пільгового стажу та визначенні права на пільгове пенсійне забезпечення неможливо, з огляду на те, що вони видана після окупації території та початку АТО, що може свідчити про відсутність даних первинного обліку.

Щодо вказаного посилання відповідача у рішенні від 31.12.2020 № 79, суд зазначає наступне.

За приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснюють господарську діяльність перебували під контролем Держави, а зазначені підприємства були утворені та здійснювали свою діяльність відповідно до чинного на той час законодавства.

Крім того суд зазначає, що довідки Шахти «Бутівська» від 09.11.2015 № 442 та ТОВ «Доншахтоспецстрой» від 24.02.2020 № 365 видані на підставі діючого законодавства України, містять всі необхідні реквізити, а також засвідчені належними печатками.

Суд зазначає, що доказів щодо їх недостовірності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Таким чином, позивач не може бути позбавлений свого законного права на призначення пенсії через неможливість здійснення відповідачем перевірки достовірності наданої ним довідки, оформленої підприємством, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території України.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що надані позивачем документи, в тому числі уточнюючі довідки Шахти «Бутівська» від 09.11.2015 № 442 та ТОВ «Доншахтоспецстрой» від 24.02.2020 № 365 підтверджують пільговий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закон № 1058-IV.

Щодо не зарахування до загального стажу періоди роботи з 29.06.1989 по 29.06.1989 та з 16.09.1991 по 24.09.1994, з огляду на наявні дописи в наказі про прийом на роботу, суд зазначає наступне.

Станом на час внесення спірного запису, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.74 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162), пункт 2.3 якої містить положення, подібні положенням пункту 2.4 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.73 N 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п. 18 Порядку N 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 висловлена позиція, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди з 29.06.1989 по 29.06.1989 та з 16.09.1991 по 24.09.1994, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 31.12.2020 № 79, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV. Як наслідок це рішення підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає безпідставними позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, адже управлінським актом відмови в призначенні спірної пенсії є рішення від 31.12.2020 № 79, а не дії, як помилково вважає позивач.

Тому, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV з 20.12.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Оскільки, позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 22.12.2020, то призначення пенсії має відбутися з 22.12.2020 (з дня звернення за пенсією).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги наявність необхідного стажу роботи зі шкідливими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, починаючи з дня звернення за пенсією, а саме з 22.12.2020.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір як за одну позовну вимогу (про скасування рішення від 31.12.2020 № 79), вважаючи інші вимоги позову похідними, та беручи до уваги, що за результатом розгляду справи матеріально - правовий інтерес позивача захищено повністю, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 31.12.2020 № 79, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно ч. 3 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно ч. 3 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з 22.12.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович