Справа № 540/2553/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2553/19
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу, рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 34 015,61грн.;

- визнати протиправним та скасувати вимогу за №Ф- від 23.09.2019р. про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 238 879,08грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 340грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.09.2019р. за №, , , , , , , , , , , .

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що у період з 13.06.2019р. по 19.06.2019р. посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 1.01.2016р. по 31.12.2018р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.09.2011р. по 31.12.2018р..

За результатами проведення вказаної перевірки, 31.06.2019р. складено Акт перевірки за №362/21-22-13-05/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено низку порушень.

На підставі встановлених порушень, контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на 12 343 870,33грн., з яких за основним платежем на 9 875 096,26грн., за штрафними санкціями на 2 468 774,07грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість на 13 750 411,5грн., з яких за основним платежем на 10 972 329,2грн., за штрафними санкціями на 2 743 082,3грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 4 080грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб на 385 475,44грн., з яких за основним платежем на 308 380,35грн., за штрафними санкціями на 77 095,09грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору на 1 028 655,87грн., з яких за основним платежем на 822 924,69грн., за штрафними санкціями на 205 731,18грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної платини на 9 990грн., з яких за основним платежем на 5 940грн., за штрафними санкціями на 4 050грн.;

- податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2019р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору на 832,5грн., з яких за основним платежем на 495грн., за штрафними санкціями на 337,5грн.;

- рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 34 015,61грн.;

- рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф- від 23.09.2019р. на суму 238 879,08грн.

- рішення за №691/21-22-51-05-17/ НОМЕР_1 від 8.11.2019р. про виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Позивач не погоджується із оскаржуваними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки викладені в акті перевірки є помилковими та необґрунтованими, порушенні процесуальні питання щодо вручення наказу про початок проведення перевірки та інших документів, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи розпочато у режимі відео конференції за клопотанням представника податкового органу. Представники відповідача надали заперечення з приводу підстав, викладених в апеляційні скарзі, та пояснення з приводу висновків акту перевірки та підстав прийняття податкових повідомлень-рішень.

Судова колегія заслухала пояснення сторін по вказаній справі та з урахуванням великого обсягу матеріалів справи, необхідністю їх аналізу визнала можливим продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження, на що представник позивача не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування судового рішення та прийняття по справі нової постанови про задоволенні вимог, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про проведення перевірки позивач отримав своєчасно, строки проведення перевірки податковим органом не порушенні, а тому підстав вважати, що платника податку не своєчасно повідомили про проведення перевірки у суду не було. Що стосується висновків акту перевірки, на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, то судом першої інстанції було встановлено, що перевіркою доведено факт заниження платником податку валових витрат внаслідок не включення до книги обліку доходів та витрат доходів від реалізації пів туш свинячих на ринках м.Херсона протягом 2017-2018 років на загальну суму 54861645,92грн. Виходячи із визначених контролюючим органом грошових зобов`язань і були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Виявлені порушення бухгалтерського та податкового обліку призвели до подальших нарахувань з боку податкового органу.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки судом не було надана належна оцінка наданим до справи доказам, поясненням свідків, іншим обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує, та приймає у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджено під час розгляду справи, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.77 ПК України, ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказів ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 15.04.2019р. №510 та від 13.06.2019р. №796 та плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік посадовою особою відповідача в період з 26.04.2019р. по 8.05.2019р. та з 13.06.2019р. по 19.06.2019р. проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 1.01.2016р. по 31.12.2018р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.09.2011р. по 31.12.2018р., за результатами якої складено акт від 31.06.2019р. №362/21-22-13-05/ НОМЕР_1 .

В акті перевірки встановлені наступні порушення:

1. п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, а саме, заниження податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності всього на суму 9875096,26грн., в т.ч. за 2017 рік - на 4863895,57 грн., за 2018 рік - на 5011200,69 грн.;

2. п.177.5, п.177.11 ст.177, п.179.1, п.179.2 ст.179 ПК України в частині неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки;

3. абз.2 п.291.4 ст.291, п.293.8 ст.293 ПК України, а саме, заниження єдиного податку за 2016 рік у сумі 308380,35 грн.;

4. п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8.07.2010р. №2464-VI занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 238879,08грн., в т.ч. за 2017 рік - на 101277грн., за 2018рік - на 137602,08грн.;

5. п.177.4 ст.177, пп.1.2 п.16-1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України занижено суму військового збору на загальну суму 822924,69грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 405324,63грн., за 2018 рік в сумі 417600,06грн.;

6. п.49.1, п.49.2 ст.49, п.202.1 ст.202 ПК України в частині неподання декларацій з податку на додану вартість за кожний звітний (податковий) місяць з січня 2017р. по грудень 2018р. включно;

7. ст.180, п.181.1 ст.181, ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України, а саме, не нарахування та не сплата до бюджету податку на додану вартість за період з 1.01.2017р. по 31.12.2018р. на загальну суму 10972329,20грн., у тому числі за 2017р. на суму 5404328,40грн., за 2018р. на суму 5568000,80грн.;

8. п.119.2 ст.119 ПК України, а саме, не нарахування, не утримання, не відображення в додатку (форма №1-ДФ) виплат фізичним особам-орендодавцям з ознакою доходу "106" та не нарахування, не утримання, не відображення в 1-ДФ виплат фізичним особам-підприємцям з ознакою доходу "157" за період з ІV кварталу 2016 року по ІV квартал 2018 року;

9. п.63.3 ст.63, п.117.1 ст.117 ПК України - платником вчасно та в повному обсязі не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП за 2016-2018 роки;

10. п.1 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, вчинене вперше протягом календарного року. За вказане порушення передбачено застосування фінансової санкції згідно п.1 ст.17 вказаного Закону у розмірі 1 грн.;

11. пп.170.1.2 п.170.1 ст.170, пп."б" п.176.2 ст.176, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за №111/26556, у результаті чого не відображено основну суму орендної плати, що отримується платником податку, відомості про отримані доходи фізичною особою-підприємцем, від здійснення нею підприємницької діяльності у Податковому розрахунку за формою №1-ДФ, а саме, не нарахування, не утримання, не відображення в №1-ДФ виплат фізичним особам-орендодавцям з ознакою доходу "106", в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся, всього у сумі 5940грн., у тому числі по періодам: за лютий 2018р. 540грн., за березень 2018р. 540грн., за квітень 2018р. 540грн., за травень 2018р. 540грн., за червень 2018р. 540грн., за липень 2018р. 540грн., за серпень 2018р. 540грн., за вересень 2018р. 540грн., за жовтень 2018р. 540грн., за листопад 2018р. 540грн., за грудень 2018р. 540грн.;

12. пп.4 п.2 ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8.07.2010р. №2464-VI, а саме, платником подано звітність по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не за встановленою формою за 2017-2018 звітні роки (відсутня табл.1);

13. пп.170.1.2 п.170.1 ст.170, пп.1.1, пп.1.6 п.16-1, пп."б" п.176.2 ст.176, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, у результаті чого не відображено основну суму орендної плати, що отримується платником податку, відомості про отримані доходи фізичною особою-підприємцем, від здійснення нею підприємницької діяльності у Податковому розрахунку за формою №1-ДФ, а саме, не нарахування, не утримання, не відображення в №1-ДФ виплат фізичним особам-орендодавцям з ознакою доходу "106", в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся, всього у сумі 495грн., у тому числі по періодам: за лютий 2018р. 45грн., за березень 2018р. 45грн., за квітень 2018р. 45грн., за травень 2018р. 45грн., за червень 2018р. 45грн., за липень 2018р. 45грн., за серпень 2018р. 45грн., за вересень 2018р. 45грн., за жовтень 2018р. 45грн., за листопад 2018р. 45грн., за грудень 2018р. 45грн.;

14. пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 ПК України - незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст..44 ПК України строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю, а саме відсутність Книги обліку доходів та витрат.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на 12343870,33грн., з яких за основним платежем на 9875096,26 грн., за штрафними санкціями на 2468774,07грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість на 13750411,50грн., з яких за основним платежем на 10972329,20грн., за штрафними санкціями на 2743082,30грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 4080грн.

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб на 385475,44грн., з яких за основним платежем на 308380,35грн., за штрафними санкціями на 77095,09грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору на 1028655,87грн., з яких за основним платежем на 822924,69грн., за штрафними санкціями на 205731,18грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної платини на 9990грн., з яких за основним платежем на 5940грн., за штрафними санкціями на 4050грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019р. №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору на 832,50грн., з яких за основним платежем на 495грн., за штрафними санкціями на 337,50грн.;

- рішення від 23.09.2019р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 34015,61грн.;

- рішення від 23.09.2019р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.09.2019р. №Ф- на суму 238879,08грн.

- рішення від 8.11.2019р. №691/21-22-51-05-17/ НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про те, що ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником: єдиного податку; ЄСВ, військового збору як роботодавець; єдиного внеску само зайнятої особи як роботодавець, податку з доходів фізичних осіб як роботодавець. В акті перевірки зазначено, що позивачем перевищено обсяг доходу понад 1500000грн. в період з 1.01.2016р. по 31.12.2016р., а тому платник податку зобов`язаний був перейти з 1.01.2017р. на сплату інших податків і зборів (т.т. на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено ст.177 ПК України.). Журналами ветеренарно-санітарної експертизи м`яса на ринках м.Херсона та іншими матеріалами (які визначені в акті перевірки) встановлено реалізацію товарів ФОП ОСОБА_1 у 2017р. на суму 27021642,08грн., у 2018р. на суму 27840003,84грн. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 занижено суму валових доходів внаслідок не включення у книгу обліку доходів та витрат доходів від реалізації півтуш свинячих на ринках м.Херсона, оплачених готівковими коштами за вказаний період у сумі 54861654,92грн.

Вказані недоліки призвели до порушення ст.177 ПК України та заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 9875096,26грн. за 2017-2018 роки, до порушення ст.ст.180,181,183,185 ПК України та не нарахування і не сплати позивачем податку на додану вартість з сум отриманих від реалізації м`яса на ринках м.Херсона, оплачених готівковими коштами за 2017-2018р. у сумі 54861645,92грн..

За підсумками проведеної перевірки у відповідності до вимог ст.193 ПК України ФОП ОСОБА_1 донараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість та податок на додану вартість за ставкою 20 відсотків від суми отриманих доходів всього у розмірі 10972329,2грн., а саме з 2017р. у розмірі 5404328,4грн. та за 2018р. у розмірі 5568000,8грн. В порушення пп.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України позивачем був занижений військовий збір усього за 2017-2018р. на суму 822924,69грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, рішеннями про застосування штрафних санкцій, вимогою про сплату боргу (недоїмки), рішенням про виключення з реєстру платників єдиного податку, позивач оскаржив їх до ДПС України, однак рішеннями від 15.11.2019 р. №9576/6/99-00-08-06-01, від 13.12.2019р. №12945/6/99-00-08-05-04, від 11.01.2020р. №1381/6/99-00-04-05-03-06 скарги ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення без змін.

ФОП ОСОБА_1 не погоджується із спірними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх прийнятими не у спосіб передбачений податковим законодавством, оскільки податковим органом були допущенні процесуальні порушення щодо порядку вручення наказу про перевірку. Що стосується перевищення обсягу доходу від здійснення підприємницької діяльності протягом 2017-2018 років, а як наслідок заниження валових доходів протягом вказаного періоду, то платник податку вважає, що податковий орган безпідставно узяв за основу документацію, яку було залучено до кримінальної справи, провадження по якій не закінчено, усіх обставин не з`ясовано, винних осіб не встановлено.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає за необхідним перевірити підстави та порядок проведення документальної планової перевірки та докази, що полягли в основу акту перевірки і як наслідок стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Як визначено в пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Податковим законодавством, а саме п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до вимог п.75.1.2 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансові, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

При цьому, відповідно до вимог вищенаведеної норми законодавства, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта право власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Що стосується підстав і порядку проведення документальних планових перевірок, то вказаний порядок визначений в ст.77 ПК України.

За правилами п.77.1 ст.77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Як зазначено в п.77.2 ст.77 ПК України, до плану-графіку проведення документальних перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контролю за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначаються залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім не частіше ніж раз на два календарних роки, високим не частіше одного разу на календарний рік. При цьому, порядок формування та затвердження плану-графіку, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У пункті 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, Затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №524 від 2.06.2015р. та Затвердженого в Міністерстві юстиції України за №751/2796 від 24.06.2015р. чітко визначено, що затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

З наказу в.о. Начальника ГУ ДФС у Херсонській області №510 від 15.04.2019р. «Про проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 » (т.1 а.с.70) вбачається, що він виданий у відповідності до план-графіку визначеного ст.75 ПК України, а тому судова колегія вважає, що підстав для сумніву у його законності та обґрунтованості не має. Наказом визначено, що завданням перевірки є перевірка діяльності платника податків ОСОБА_1 за період з 1.01.2016р. по 31.12.2018р. з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства, за період з 22.09.2011р. по 31.12.2018р. правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Приписами п.77.4 ст.77 ПК України передбачено, що про проведення планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли його не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, вищенаведеними нормами податкового законодавства чітко визначено, що право на проведення перевірки у податкового органу виникає у разі, коли наказ на проведення документальної планової перевірки вручено платнику податку не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки, або цей наказ надіслано рекомендованим листом з повідомлення про вручення його копії та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

В матеріалах справи міститься копія наказу №510 від 15.04.2019р. в.о. начальника ГУ ДФС в Херсонській області «Про проведення документальної планової перевірки платника податку ОСОБА_1 » (т.1а.с.70), копія повідомлення від 15.04.2019р. №208 про проведення перевірки (т.1 а.с.71) в яких відсутні відомості про вручення копії наказу про проведення перевірки в строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки. На а.с.74 т.1 міститься направлення на перевірку від 24.04.2019р. №426 з якого можливо встановити, що ОСОБА_1 пред`явлено службове посвідчення та направлення на перевірку від 24.04.2019р. №426 тільки 26.04.2019р.

На запит податкового органу за №1835/ФОП/21-22-13-05 від 26.04.2019р. (т.1 а.с.75-76) «Про надання письмових пояснень та їх документальних підтверджень щодо здійснення фінансово-господарської діяльності» позивач 6.05.2019р. надав письмові пояснення (т.1 а.с.77).

7.05.2019р. працівниками податкового органу складено акт за №142/21-22-13-05/ НОМЕР_1 (т.1 а.с.78-79) «Про неможливість проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 » в якому вказано, що у ОСОБА_1 відсутні первинні документи щодо здійснення ним підприємницької діяльності за період 2016-2018 роки, оскільки первинні документи були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 24.01.2019р. З урахуванням встановлених в акті обставин, Начальником ГУ ДФС в Херсонській області 8.05.2019р. був виданий наказ №615 «Про зупинення та перенесення термінів проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 » (т.1 а.с.80). З копії наведеного наказу вбачається, що він вручений платнику податку 8.05.2019р.

На підставі службової записки слідчого управління фінансового розслідування ГУ ДФС у Херсонській області від 12.06.2019р. №481/221-22-23-93-01, начальником ГУ ДФС у Херсонській області виданий наказ №796 від 13.06.2019р. «Про поновлення проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 » яким визначено, що з 13.06.2019р. поновлено проведення документальної планової перевірки платника податків. З копії названого наказу вбачається, що він отриманий платником податків 13.06.2019р.

Таким чином, суд першої інстанції погодившись з доводами податкового органу, про те, що вищенаведені накази про зупинення та поновлення документальної планової перевірки позивач отримав особисто, а тому дійшов висновку про наявність усіх передбачених законних підстав для початку проведення перевірки.

Що стосується висновків суду першої інстанції відносно особистого підпису ОСОБА_1 в наказах №615 від 8.05.2019р. «Про зупинення та перенесення термінів проведення перевірки платника податків» та №796 від 13.06.2019р. «Про поновлення проведення документальної планової перевірки платника податку ОСОБА_1 » , то судом першої інстанції було встановлено, що підпис у зазначених наказах зроблений особисто платником податку ОСОБА_1 . При цьому суд першої інстанції виходив з того, що остаточно доведеним фактом підписання ОСОБА_1 вказаних наказів слугувало пояснення ревізора ОСОБА_2 , яка і проводила перевірку.

Однак, судова колегія не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки висновок експерта від 28.09.2020р. №20-2065 (т.23 а.с.100-106), який проводився за відповідним рішенням суду, не зміг встановити належність підпису у наведених наказах - позивачу. А отже, при вирішенні вказаного питання суд першої інстанції повинен був виходити із принципу того, що безпосередньо на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок підтвердити ті обставини, на які вони посилаються. Оскільки суб`єктом владних повноважень таких доказів не надано, колегія вважає, що факт підписання ОСОБА_1 наказів про призупинення та поновлення перевірки не був доведений та встановлений, а як наслідок спірні накази не були вручені особисто під розпис платнику податків.

З акту перевірки №362/21-22-1305/296170 від 31.06.2019р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 1.01.2016р. по 31.12.2018р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.09.2011р. по 31.12.2018р.» вбачається, що перевірка проводилась в період з 26.04.2019р. по 8.05.2019р. та з 13.06.2019р. по 19.06.2019р., проведення якої відбулося в приміщенні контролюючого органу, не дивлячись на те, що у самому акті визначено вид перевірки документальна планова виїзна перевірка. Крім того, в акті перевірки вказано, що проводилась перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 , в той час коли у всіх наказах податкового органу про проведення перевірки, її перенесення та поновлення вказано, що перевірка проводиться у ОСОБА_1 як платника податків, а не ФОП ОСОБА_3 . В матеріалах справи відсутні також відомості про вручення платнику податків копію акту перевірки, проведеної 31.06.2019р.

Отже, з урахуванням наказів про призначення перевірки та акту самої перевірки судовій колегії не зрозуміло, так яка взагалі проводилась перевірка: документальна планова виїзна чи документальна планова невиїзна, та кого фактично перевіряли як платника податків ОСОБА_1 чи ФОП ОСОБА_1 ..

Надаючи правову оцінку встановленим під час апеляційного розгляду обставинам, судова колегія вважає за необхідним зазначити, що у правовій позиції Верховного Суду України викладеній в постанові по справі №21-425а14 від 27.01.2015р., чітко визначено, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник податку має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п.п.78.1.1 п.78.1 п.п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Виходячи із вказаного висновку Верховного Суду України, слід зазначити, що вручення наказу про перевірку, про її дату і місце, своєчасно, як визначено у податковому законодавстві є необхідною передумовою в подальшому для здійснення такої перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.06.2018р. по справі №821/597/17 також вказав, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної (невиїзної) перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч.2 ст.74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, рішення, вимога прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Отже, за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на прийняття податкових повідомлень-рішень та інших рішень про застосування штрафних санкцій.

З урахуванням вищевикладених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин по справі, судова колегія дійшла висновку, що податковим органом порушений встановлений законом спосіб та строк ознайомлення платника податків з наказом про початок проведення перевірки. А отже, судова колегія вважає, що з процедурних підстав документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 необхідно визнати протиправною, і як наслідок прийнятті за її наслідками податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо нарахування грошових зобов`язань з ПДФО, податку на додану вартість, військового збору, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших, суд першої інстанції виходив з висновків податкового органу, викладеного в акті перевірки від 31.06.2019р. (т.1 а.с.83-110). Під час перевірки податковим органом було встановлено, що відповідно до журналів ветеринарно-санітарної експертизи м`яса ринків м.Херсона та інших матеріалів, на протязі 2017-2018 років ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію товарів на суму у 2017р. 27021642,08грн., у 2018р. 27840003,84грн.. Підтверджуючими документами вказаної реалізації стали матеріали витребувані та отримані з кримінального провадження №0000104 від 15.08.2018р., порушеного за ознакам ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України відносно ОСОБА_4 , директора ТОВ «М`ясна імперія» (т.24 а.с.212-213), а саме: журнали реєстрації зразків продукції, журнали ветеринарно-санітарної експертизи, ветеринарні свідоцтва форми №2, ветеринарні довідки, товарно-транспортні накладні, відомості переміщення тварин, акти виконаних робіт, видатковими та податковими накладними.

Дослідивши вищеперелічені копії документів кримінальної справи, які були залученні до вказаної справи і покладені в основу встановлених порушень з боку позивача, податковий орган та суд першої інстанції визначили, що платником податку занижено суму чистого оподаткованого доходу за 2017-2018р.р. на загальну суму 54861645,92грн, що призвело до порушення податкового законодавства та нарахування контролюючим органом відповідних грошових зобов`язань.

Проте, з таким висновком податкового органу та суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки при визначенні об`єкту оподаткування податковий орган не перевірив належним чином усі обставини господарської діяльності позивача, хто поставляв м`ясо і хто є виробником такої продукції, за якою ціною ця продукція була придбана та відповідно реалізована постачальником. Посилаючись на журнали реєстрації зразків продукції, журнали ветеринарно-санітарної експертизи та ветеринарні свідоцтва м`яса свинини, податковий орган і суд першої інстанції вважали, що вказані документи є належними первинними документами податкового та бухгалтерського обліку і які підтверджують факт належності вказаної продукції ФОП ОСОБА_1 , а як наслідок і відповідно отриману виручку за неї.

Однак, як встановлено «Правилами перед забійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясних продуктів» Затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства Аграрної Політики України №28 від 7.06.2002р., ветеринарне свідоцтва (довідка) це разовий документ суворої звітності, виданий лікарем державної установи ветеринарної медицини, що підтверджує стан здоров`я тварин і факт проведення вакцинації та діагностичних досліджень, якість та безпеку продукції тваринного походження, інших об`єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду і місцевості їх походження. Цими ж правилами встановлено, що ветеринарно-санітарна оцінка (експертиза) це діяльність щодо визначення придатності (або непридатності) об`єктів ветсанекспертизи для використання за призначенням, в результаті якої видається відповідний документ.

Виходячи із змісту вищенаведених правил передзабійного ветогляду, судова колегія прийшла до висновку про те, що документи на які посилається у своєму висновку податковий орган та суд першої інстанції, як встановлений факт належності м`яса платнику податку, підтверджує тільки стан здоров`я тварин і факт проведення вакцинації та діагностичних досліджень.

В акті перевірки податковим органом встановлено, що реєстраційні свідоцтва (відомостей переміщення) виданих ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації та журналу реєстрації прибуття тварин, які знаходяться у користуванні державних ветеринарних лікарів, живі свині прибувають від постачальника ТОВ «М`ясна імперія» безпосередньо до бойні ФОП ОСОБА_1 .. Забій платником податку здійснювався на підставі договорів про надання послуг з переробки. В той же час, податковий орган в акті перевірки робить висновок про те, що з ТОВ «М`ясна імперія» на адресу контрагентів-покупців реалізацію м`яса свинини не здійснювало, а вибуття таких активів відбулося невстановленими особами.

З урахуванням вказаних висновків податкового органу під час перевірки, та встановленим обставинам під час розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає, що без належного розслідування кримінальної справи №0000104 від 15.08.2018р., порушеної за ознакам ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України не можливо чітко встановити хто фактично та реально здійснював постачання спірної продукції, та в подальшому її реалізації, а також хто фактично отримував кошти за реалізовану продукцію. На думку судової колегії, без встановлення вказаних обставин, а також винних осіб, осіб які здійснювали постачання та реалізацію наведено продукції не можливо встановити обсяг отриманих коштів від реалізації товару, а як наслідок визначення об`єкту оподаткування та суми заниження доходу від здійснення такої господарської діяльності.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем надано додаткові документи, які підтверджують факт понесених витрат під час здійснення господарської діяльності протягом 2017-2018 років і які не були досліджені і перевірені під час перевірки. На думку судової колегії без дослідження наданих документів, їх оцінку у сукупності з іншими первинними документами не можливо у повній мірі визначити отриманий дохід позивача та визначити об`єкт оподаткування. Слід також зазначити, що ні податковим органом ні судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що реалізація продукції позивачем відбувалась із націнкою від 5-15%, а отже чистий оподаткований дохід не міг буди однаковим із коштами, сплаченими за товар.

Виходячи із наведеного, судова колегія вважає, що є неприйнятним спосіб встановлення податковим органом правопорушення стосовно витрат сформованих позивачем, без перевірки документів, оскільки у будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження документів, на підставі яких встановлюються податкові правопорушення. Порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення такої перевірки. Документальний спосіб дослідження у будь-якому випадку передбачає документи, як предмет такого дослідження, висновок податкового органу про податкове правопорушення по факту відсутності документів можливій виключно у випадку їх ненадання податковому органу платником податку під час проведення належної перевірки.

У повідомленні про підозру прийнятому 30 жовтня 2020р. вказано, що директор товариства на протязі січня-жовтня 2018р. приховав об`єкт оподаткування тобто інший дохід підприємства на загальну суму 54963050грн. отриманий від здійснення постачання (продажу) м`яса свинини та не відобразив його у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2018р., чим занизив податок на прибуток за 2018р. на загальну суму 9893349грн..

Отже, з повідомлення про підозру та висновків акту перевірки від 31.06.2019р. вбачається, що органи досудового слідства та податковий орган при проведені документальної планової виїзної перевірки, використали одні і ті ж документи, які слугували підставою для визначення об`єкта оподаткування та нарахування відповідних грошових зобов`язань.

Оскільки досудове слідство по кримінальній справі №0000104 від 15.08.2018р., порушеної за ознакам ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України, не закінчено, винних осіб не встановлено, судова колегія вважає, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки від 31.06.2019р. №362/21-22-1305/296170 щодо нарахованих сум грошового зобов`язання з відповідних податків, є передчасними і такими, що не ґрунтуються на належних первинних документах.

Надаючи оцінку наданим до справи доказам, судова колегія вважає за необхідним виходити з правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Також, судова колегія звертає увагу на вимоги ч.2 статті 71 КАС України, в яких чітко зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо допущених процедурних порушень під час проведення документальної планової виїзної перевірки знайшли своє підтвердження, а тому така перевірка платника податку є протиправною, а як наслідок прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення та рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020р. скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу, рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 34 015,61грн..

Визнати протиправним та скасувати вимогу за №Ф- від 23.09.2019р. про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 238 879,08грн..

Визнати протиправним та скасувати рішення за № від 23.09.2019р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 340грн..

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.09.2019р. за №, , , , , , , , , , , .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору 36 355грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв