Справа № 742/556/21
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/30/21
Єдиний унікальний № 742/556/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого Бездідька В.М., за участю секретаря Голушко А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Денисенка С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Денисенко С.В., до поліцейського ВРПП Шумейка Кирила Олександровича, ГУНП в Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №027887 від 04.02.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. визнати протиправною та скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

11.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив, згідно якого в задоволенні заявленого позову просить відмовити в повному обсязі, в зв`язку з тим, що позивач порушив вимоги п.п. 31.4.3 «а» п.31.4 ПДР і як наслідок був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач надав пояснення, що перед тим, як виїхати на автомобілі, перевірив його технічний стан, всі габарити працювали справно, можливо під час руху задній габарит став світити не так яскраво, але він одразу відреагував на зауваження працівника поліції і усунув несправність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №027887 від 04.02.2021 року водій ОСОБА_1 04.02.2021 року, о 03 год. 18 хв. в м. Прилуки по вул. Вокзальна ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у якому у темну пору доби не працювала лампа заднього габаритного ліхтаря, порушив вимоги п. 31.4.3 «а» ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.6).

Проте, як зазначає позивач, всі ліхтарі були у справному стані.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст.121 КУпАП.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі наведених норм законодавства суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Однак складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №027887 від 04.02.2021 року прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Адміністративні суду не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, в такій ситуації судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому, а саме вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог (Постанова Верховного Суду України від 09.04.2020 по справі №307/234/17).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов частково, а саме, визнавши протиправною та скасувавши рішення суб`єкта владних повноважень, та надіслати справу на новий розгляд до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області задля перевірки доводів позивача про виникнення несправності лампи заднього габариту ліхтаря автомобіля під час його руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що під час розгляду справи за даним позовом позивач не надав доказів, які б підтверджували понесення позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача Денисенко С.В., до поліцейського ВРПП Шумейка Кирила Олександровича, ГУНП в Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №027887 від 04.02.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. визнати протиправною та скасувати.

В решті відмовити.

Надіслати справу на новий розгляд до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 15.04.2021.

Суддя В.М. Бездідько