Справа № 520/16859/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року № 520/16859/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

за участі:

секретаря судового засідання Муравської І.Ю.,

представника позивача Москаленко Т.І.,

представника відповідача Ситник О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Харківській області до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020 року Головне управління Державної податкової служби у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування", в якому просить суд стягнути до бюджету України кошти у розмірі 128790,51 гривень Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування", податковий номер 00212630, пр. Московський, буд. 151, м. Харків, 61068, з усіх відкритих розрахункових рахунків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг в розмірі 128790,51 грн., який станом на час розгляду справи відповідачем не сплачено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року замінено позивача Головне управління Державної податкової служби у Харківській області по справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" про стягнення податкового боргу на правонаступника відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)

Державне підприємство "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що на відповідача з боку органів ДФС України безпідставно покладено обов`язок по сплаті земельного податку за цілим об`єктом нерухомості, без вирахування податкових зобов`язань іншого співвласника.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позовної заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" має податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 128790,51 гривень, що нараховано на підставі податкової декларації від 20.03.2020 № .

Податковим органом до ДП "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" засобами поштового зв`язку направлена податкова вимога форми "Ю" № 59452-57 від 14.04.2020 року на суму 25631,99 грн. Податкова вимога відповідачем не оскаржена.

Згідно з випискою з інтегрованої картки платника податків за платежем земельного податку з юридичних осіб, у ДП "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" наявна несплачена сума податкового боргу 128790,51 грн.

Згідно з п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.1 календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; 49.18.2 календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); 49.18.3 календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; 49.18.4 календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; 49.18.5 календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Так, відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання шляхом подання відповідної декларації.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що відповідачем по справі у строки, визначені діючим законодавством заборгованість за платежем земельного податку з юридичних осіб, перед бюджетом не сплачено, внаслідок чого склався податковий борг у сумі 128790,51 грн.

Вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що на момент звернення до суду податковим органом вжито всі заходи на погашення суми заборгованості, проте остання відповідачем не сплачена, що підтверджується виписками з інтегрованої картки платника податків.

Відповідно до підпункту "е" пункту 176.1 статті 176 Податкового Кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що на час розгляду справи податковий борг в розмірі 128790,51 грн. відповідачем не сплачений.

Відповідно до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 820/1878/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищевказане спростовує посилання відповідача на те, що на відповідача з боку податкових органів безпідставно покладено обов`язок по сплаті земельного податку за цілим об`єктом нерухомості, без вирахування податкових зобов`язань іншого співвласника.

Щодо посилань відповідача на те, що позивачем подано позов без додержання визначених ч. 2 ст. 283 КАС України строків на звернення, суд зазначає наступне.

Так, дану позовну заяву подано в загальному порядку, а не передбаченому ст.283 КАС України, якою визначено особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів.

З огляду на викладене вказані посилання відповідача є необгрунтованими.

Таким чином, у Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" утворилась податкова заборгованість у розмірі 128790,51 грн., яка не сплачена та на думку суду підлягає стягненню, як законна та обґрунтована.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (пр. Московський, буд. 151, м. Харків, 61068) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (податковий номер 00212630, пр. Московський, буд. 151, м. Харків, 61068) до бюджету України суму податкового боргу в загальному розмірі 128790 (сто двадцять вісім тисяч сімсот дев`яносто) грн. 51 коп. з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 14.04.2021 року