Справа № 495/11010/19
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 квітня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря - Чеботарьової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича, про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, просить суд: поновити їй строк на оскарження постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення як такий, що пропущений з поважних причин; скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 247 ч.1 КупАп - закрити.

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що вона є власницею 54/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Cтверджує, що з однієї із сторін земельна ділянка, на якій розташований належний їй на праві власності житловий будинок граничить з земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Вказує, що у зв`язку із тим, що минулими власниками належної ]q будинку було побудовано з дерева будову, яка не має водовідводу та яка перебуває на двох земельних ділянках, і з земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок ОСОБА_2 після дощу всі опади стікали з даху по стінам будівлі, що призводило до погіршення стану її майна, а тому вона була змушена без фундаменту з шлакоблоку зміцнити дах та зробити так, щоб не затікала вода у належний їй на праві власності будинок.

Зазначає, що ОСОБА_2 всілякими засобами намагається вижити її з належного будинку.

Так, після її звернення до відповідних органів, органами ДАБК була винесена постанова № 299 від 25.06.2018 року на підставі акту перевірки від 11.06.2018 року, протоколу від 11.06.2018 року та припису від 11.06.2018 року.

Позивач оскаржила вказану постанову до суду та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 06.12.2019 року було вирішено скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 299 від 25.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 96 КУпАП; провадження відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею ч.4 ст. 96 КУпАП, згідно постанови №299 від 25.06.2018 року - закрито.

Разом з тим, в період розгляду вищенаведеної справи в суді, органами ДАБК винесено у відсутність ОСОБА_1 / вказує, що на розгляд справи її не викликали/ постанову № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП за невиконання припису від 11.06.2018 року.

Винесення постанови, так і складання припису відбулось за результатами здійснення архітектурно-будівельного контролю у вигляді позапланової перевірки позивача, а отже правомірність оскаржуваних по цій справі постанови відповідача зокрема залежить від законності проведеної відповідачем позапланової перевірки, тому що були прийняті ним в результаті її проведення і тільки ця перевірка є джерелом одержання таких доказів і визначає їх допустимість, належність та достатність.

З вказаних вище підстав, вона і звернулась до суду з даним позовом.

27 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого розгляду.

10 лютого 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого вказано, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу ДАБК в Одеській області Кондратюк А.А. на підставі направлення для проведення позапланового заходу та наказу, з метою перевірки виконання вимог припису від 11.06.2018 року здійснив позапланову перевірку щодо будівництва господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час виїзду на об`єкт: будівництво господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , головним інспектором встановлено, що ОСОБА_1 вимоги припису Департаменту від 11.06.2018 року не виконала, що є порушенням вимог п.12 Постанови КМУ № 553 «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», а саме суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зобов`язаний виконувати вимогу органу ДАБК щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами перевірки головним інспектором були складені наступні документи: акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду /контролю/ щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.08.2019 року № ТФПП-1908/3, протокол про адміністративне правопорушення від 28.08.2019 року, які були направлені на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

Матеріали перевірки були отримані позивачем 03.09.2019 року, що свідчить про те, що позивач завчасно була повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, але на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, пояснень або заперечень від неї не надходило, тому головний інспектор в результаті розгляду матеріалів позапланової перевірки виніс постанову № 183 від 11.09.2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КупАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Постанова була направлена позивачу та отримана нею згідно рекомендованого повідомлення 20.09.2019 року.

Таким чином, на думку відповідача, посадова особа Департаменту діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачено нормами діючого законодавства.

За вказаних вище підстав, відповідач просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

05 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, мотиви своїх заперечень виклав у письмовому відзиві від 07.02.2020 року.

Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно до наданих заяв та відзиву, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 11.06.2018 року працівниками органів ДАБК була здійснена позапланова перевірка будівництва господарської споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки складені акт проведення позапланового заходу державного нагляду /контролю/ щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 11.06.2018 року за №427, протокол про адміністративне правопорушення від 11.06.2018 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.06.2018 року.

25.06.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Дерпартаменту державного архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була винесена постанова №299 по справі про адміністративне правопорушення.

Так, у постанові зазначалось, що під час виїзду на об`єкт: будівництво господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що 54/100 частини житлового будинку належать гр. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 03.08.2011 року, а також під час перевірки було надано технічний паспорт виготовлений КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 28.05.2011 № 685.

Після розгляду вищевказаних документів було встановлено, що за вказаною адресою самовільно збудовано господарську споруду, що є порушенням п. 13 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466. Таким чином, ОСОБА_1 порушила ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», та вчинила адміністративне правопорушення ,відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 96 КУпАП. Постановою № 299 від 25.06.2018 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративне правопорушення , відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 96 КУпАП та накладено на неї адмін. стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №299 від 25.06.2018 року, позивач оскаржила її до суду.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області від 06.12.2019 року по справі №495/6258/18, позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Савко Євгена Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 299 від 25.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення - задоволені. Скасовано постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 299 від 25.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 96 КУпАП. Провадження відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею ч.4 ст. 96 КУпАП , згідно постанови №299 від 25.06.2018 року - закрито.

У висновку суду щодо підстав для скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №299 від 25.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення стало відсутність правових підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , оскільки не було перевірено на належному рівні усіх документів, що були надані на розгляд органу правомочному розглядати вказану справу, доведеність позивачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ під час винесення постанови від 25.06.2018 року, та не підтвердження доведення вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 96 КупАП.

Разом з тим, скасовуючи рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 06.12.2019 року по справі № 495/6258/18, П`ятий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 26.02.2020 року вказав, що у якості фактичної підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності суб`єктом владних повноважень зазначено про встановлений факт самовільної побудови господарської споруди на території домоволодіння позивача.

При цьому, з тексту складеного протоколу та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення неможливо встанови яку саме господарську споруду, якого розміру та з яких матеріалів побудував позивач.В даному випадку, колегія суддів вважає, що без встановлення фактичних характеристик виявленої споруди у ході проведення перевірки, вона позбавлена можливості класифікувати виявлену споруду як капітальне будівництво, яке побудовано позивачем без необхідних дозвільних документів, а як наслідок підтвердити наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП.Тобто, саме контролюючий орган мав обґрунтувати та довести, зокрема, матеріалами зробленої у день перевірки фотофіксації, приналежність виявленої споруди до об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).Внаслідок чого, колегія суддів вважає необґрунтованою оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, а як наслідок такою, що підлягає скасуванню. За вказаних підстав, апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задоволено частково.Скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2019 року та прийнято у справі нове рішення, яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області. Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення № 299 від 25 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 4250 грн.В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Савко Євгена Вікторовича відмовлено.

Не зважаючи на вказаний факт, а саме що в провадженні судів перебувала справа щодо законності підстав притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області було винесено постанову 11.09.2019 року за № 183 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, під час виїзду на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення перевірки виконання вимог припису виданого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 11.06.2018 встановлено, що ОСОБА_1 вимоги вищевказаного припису не виконано, що є порушенням вимог п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 553, а саме суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідачем приєднано до відзиву усі документи, що передували проведенню позапланового заходу та винесенню оскаржуваної постанови, а саме: направлення ДАБК №ЯФПП-1908/3 від 19.08.2019,акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №ТФПП-1908/3, протокол про адміністративне правопорушення від 28.08.2019 року, а також лист № 1015-01/11-7427 від 28.08.2019 року, у якому вказано, що у зв`язку з відмовою від підпису ОСОБА_1 та отриманні акту та протоколу їй надсилається вказані документи, який був отриманий позивачем 03.09.2019 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вказаним спростовуються твердження позивача про те, що її не повідомляли про дату та час розгляду справи.

Винесену 11.09.2019 року постанову по справі про адміністративне правопорушення № 183 позивач отримала 20.09.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку, суд суд вважає за необхідне роз`яснити їй, що дане питання недоцільно досліджувати під час розгляду справи, адже вказане вирішувалось на стадії відкриття провадження у справі.

Також, суд вказує, що що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, посадові особи контролюючого органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу.

Тобто, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

В даному випадку, судом встановлено, що державний інспектор не є належним відповідачем у даній справі, та як наслідок у задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача слід відмовити.

Вказаного висновку суд дійшов узгоджуючись з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у Постанові від 26 грудня 2019 року (справа № 724/716/16-а).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Постанова №553).

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

У відповідності до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

У відповідності до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пункту 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабіну Міністрів України від 09.07.2014 №294 основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво (частина друга наведеної статті).

Таким чином, у статті 38 якого визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень видати особі, що здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з визначенням строку для добровільного виконання припису. Цією ж статтею визначено наступний обов`язок суб`єкта владних повноважень, який необхідно виконувати у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі - подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Водночас, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

За змістом статті 376 ЦК України знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у разі істотного відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил є способом захисту як суспільних інтересів, так і прав інших осіб.

Відтак, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону №3038-VI, має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Більш того, варто зауважити, що в даному випадку законність вимог припису спростована рішеннями судів Білгород-Дністровського міськрайонного суду та п`ятого апеляційного адмін. суду, що були наведені вище за текстом рішення.

Тож, враховуючи, що попередніми судами визнано недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 96 КУпАП, та спростовано обставини, викладені у приписі від 11.06.2018, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно, тобто без правових на те підстав винесено оскаржувану постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідачів, тобто відповідачі повинні довести суду правомірність складання вищезазначених постанов.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідачем не наведено жодних належних та допустимих доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови №183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адімінстартвиної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 188-42 КупАП.

Відповідно до статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вимоги позивача про закриття провадження у справі є похідними вимогами від основної частини позову, а тому у зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та передбаченого нормами чинного законодавства повноваження суду щодо закриття справи у разі скасування рішення суб`єкта владних повноважень, також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5, 77, 242, 243, 250-255, 268,286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 188-42 КУпАп.

Провадження відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею ч.1 ст. 188-42 КУпАп, згідно постанови №183 від 11.09.2019 року - закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №183 від 11.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ч.4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: