Справа № 200/2189/21-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р. Справа№200/2189/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Зурабашвілі А.О.

за участю:

представника позивача не з`явився

представника відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2021 року позивач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул.Героїв Праці, 6), звернувся до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул.Машинобудівників, 32) та з урахуванням заяви щодо зміни предмету позову просив скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн., винесену 12.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козаченко В.В. по виконавчому провадженню №56819668.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення територіальним органом Пенсійного Фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказав, що питання виплати перерахованих сум пенсій носить загальнодержавний характер. Накладення штрафу на управління не тягне за собою автоматичного виконання судового рішення в частині виплати заборгованості за рішенням суду.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

01.04.2021 року на адресу суду представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13.04.2021 року на 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року зобов`язано позивача надати у строк до 14 квітня 2021 року: інформацію про те, чи включено рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/739/18-а до Реєстру судових рішень, виконання яких буде проведено у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року; відомості про звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області чи до Пенсійного фонду України з приводу виділення коштів на виплату заборгованості з пенсії по рішенню Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/739/18-а. Оголошено перерву у судовому засіданні до 14 квітня 2021 року до 09 год. 00 хв.

13.04.2021 року представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Свою позицію обґрунтував тим, що в матеріалах справи не має жодного доказу на підтвердження наявності поважних причин не виконання боржником судового рішення у справі № 805/739/18-а в частині виплати пенсії за період з 01 серпня 2016 року по 01 липня 2017 року. Надання Селидовським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформації щодо кількості пенсійних справ, по яким проведено перерахунок пенсії за рішеннями суду, не свідчить про наявність поважних причин не виконання цих судових рішень. Доказів вчинення боржником будь-яких дій на отримання фінансування (за їх відсутності) не надано. Вважає, що відділ при винесені постанови про накладення штрафу діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з дотриманням принципу рівності перед законом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, 13.04.2021 року через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши адміністративний позов, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревою І.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду №805/739/19-а від 26.04.2018 року, яким зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.08.2016 року по 01.07.2017 року.

У п.2 постанови вказано про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.6-7, том 1).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 12.02.2021 року за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн. (а.с.4-5, том 1).

Таким чином, судом встановлено, що підставою виникнення даного спору є накладення відповідачем на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду (ВП №56819668).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При вирішенні спору суд виходить із того, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404)

Відповідно до ст.1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404).

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судом встановлено, що позивачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року №805/739/18-а у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Позивач зазначає, що часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Позивачем нараховано заборгованість з пенсії згідно рішення суду з серпня 2016 року по липень 2017 року включно у сумі 23312,08 грн. (а.с.8, зворотній бік, том 1).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

За приписами статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Суд приймає до уваги те, що позивачем вчинялися заходи з метою виконання рішення суду, а саме:

- нараховано пенсію ОСОБА_1 з серпня 2016 року по липень 2017 року включно у сумі 23312,08 грн. (а.с.8, зворотній бік);

- спрямовувався лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.01.2021 року з проханням про вирішення питання виділення коштів на фінансування за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/736/18-а від 15.03.2018 року за період з 01.08.2016 року по 30.06.2017 року у сумі 23312,08 грн. (а.с.48-49, том 1).

Аналогічний листи спрямувалися до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: 26.02.2021 року (а.с.50-51, том 1); 25.03.2021 року (а.с.52-60, том 1); 18.03.2021 року (а.с.61-69, том 1); 11.03.2021 року (а.с.70-78, том 1); 04.03.2021 року (а.с.79-87); 21.11.2019 року (а.с.98-99, том 1, а.с.104-119, том 2); 28.11.2019 року (а.с.99, 106-107, том 1); 14.11.2019 року (а.с.110, том 1, а.с.34-49, том 2); 08.10.2019 року (а.с.111, том 1, а.с.150-164, том 2); 07.11.2019 року (а.с.112, 216-231 том 1); 30.04.2020 року (а.с.187, 201, том 2); 24.07.2020 року (а.с.206,207, том 2); 25.06.2020 року (а.с.200, 209, том 2);19.11.2020 року (а.с.162-169, 210, том 2); 05.11.2020 року (а.с.120-136, 215, том 2); 24.12.2020 року (а.с.170-177, 216, том 2); 12.11.2020 року (а.с.146-153, 221, том 2); 27.08.2020 року (а.с.199, 223, том 2); 28.01.2019 року (а.с.226,227, том 2); 26.02.2019 року (а.с.228, 229, том 2); 27.03.2019 року (а.с.230, 231, том 2); 24.04.2019 року (а.с.232, 233, том 2); 27.05.2019 року (а.с.234, 235, том 2); 25.06.2019 року (а.с.236,237, том 2); 26.07.2019 року (а.с.238, 239, том 2); 27.11.2018 року (а.с.240, 241, том 2); 27.12.2018 року (а.с.242, 243, том 2).

Крім того, рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/739/18-а включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, реєстраційний номер С1389688 (а.с.47, том 1).

Однак, вжиті позивачем заходи не призвели до надходження коштів на виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з серпня 2016 року по липень 2017 року включно у сумі 23312,08 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, Верховним Судом України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а.

Щодо посилання представника відповідача на висновки, які викладено у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі №200/8661/19-а з приводу того, що надання Селидовським об`єднаним управління ПФУ Донецької області інформації щодо кількості пенсійних справ, по яким проведено перерахунок пенсії за рішеннями суду, не свідчить про наявність поважних причин не виконання судових рішень, суд погоджується з доводами представника відповідача в частині того, що надана позивачем інформація не може бути доказом повного виконання рішення суду.

Однак листи, які наявні в матеріалах даної справи та направлялися на адресу ГУ ПФУ в Донецькій області суд розцінює як доказ відсутності вини позивача в частині не виплати нарахованої суми пенсії ОСОБА_1 , оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що виділення коштів на фінансування сплати заборгованості за судовими рішеннями не залежить від волі окремого керівника територіального органу ПФУ.

Крім того, предметом позову у даній справі є правомірність прийняття державним виконавцем постанови від 12.02.2021 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду (ВП №56819668), а не постанова про закриття виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року по справі №200/3716/20-а у задоволенні позовних вимог Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіольнаного управління Міністерства юстиції (м.Харків) про скасування постанови про накладення штрафу від 03.02.2020 року по виконавчому провадженню №56819668 у розмірі 5100,00 грн. відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 року апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишено без задоволення.

Підставою для залишення апеляційної скарги Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області без задоволення стало те, що у листах з додатками, які містилися у справі №200/3716/20-а зазначено, що період за який нараховано пенсію ОСОБА_1 визначається з 1 лютого 2018 року, а не з 1 серпня 2016 року по 01 липня 2017 року, як визначено рішенням суду. Крім того, станом на дату розгляду справи не надано відповідь на запит суду з приводу того, чи включено рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/739/18-а до Реєстру судових рішень, виконання яких буде проведено у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року.

Водночас, матеріали даної справи містять відомості про включення рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/739/18-а до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, реєстраційний номер С1389688 (а.с.47, том 1)., та про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листа від 28.01.2021 року з проханням про вирішення питання виділення коштів на фінансування за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/736/18-а від 15.03.2018 року за період з 01.08.2016 року по 30.06.2017 року у сумі 23312,08 грн. (а.с.48-49, том 1).

Аналогічний листи спрямувалися до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: 26.02.2021 року (а.с.50-51, том 1); 25.03.2021 року (а.с.52-60, том 1); 18.03.2021 року (а.с.61-69, том 1); 11.03.2021 року (а.с.70-78, том 1); 04.03.2021 року (а.с.79-87); 21.11.2019 року (а.с.98-99, том 1, а.с.104-119, том 2); 28.11.2019 року (а.с.99, 106-107, том 1); 14.11.2019 року (а.с.110, том 1, а.с.34-49, том 2); 08.10.2019 року (а.с.111, том 1, а.с.150-164, том 2); 07.11.2019 року (а.с.112, 216-231 том 1); 30.04.2020 року (а.с.187, 201, том 2); 24.07.2020 року (а.с.206,207, том 2); 25.06.2020 року (а.с.200, 209, том 2);19.11.2020 року (а.с.162-169, 210, том 2); 05.11.2020 року (а.с.120-136, 215, том 2); 24.12.2020 року (а.с.170-177, 216, том 2); 12.11.2020 року (а.с.146-153, 221, том 2); 27.08.2020 року (а.с.199, 223, том 2); 28.01.2019 року (а.с.226,227, том 2); 26.02.2019 року (а.с.228, 229, том 2); 27.03.2019 року (а.с.230, 231, том 2); 24.04.2019 року (а.с.232, 233, том 2); 27.05.2019 року (а.с.234, 235, том 2); 25.06.2019 року (а.с.236,237, том 2); 26.07.2019 року (а.с.238, 239, том 2); 27.11.2018 року (а.с.240, 241, том 2); 27.12.2018 року (а.с.242, 243, том 2).

Зазначене свідчить, що позивачем вживаються заходи з метою виконання рішення суду у справі 805/739/18-а.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд з урахуванням положень ч.2 ст.9, ст.245 КАС України доходить висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн., винесену 12.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козаченко В.В. по виконавчому провадженню №56819668.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул.Героїв Праці, 6) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул.Машинобудівників, 32) про скасування постанови про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн., винесену 12.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козаченко В.В. по виконавчому провадженню №56819668

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн., винесену 12.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козаченко В.В. по виконавчому провадженню №56819668.

Повний текст судового рішення виготовлений у нарадчій кімнаті та проголошений у судовому засіданні 14.04.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая