Справа № 620/1799/21
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/1799/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М.,

представника позивача Литовченко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі - AT «Облтеплокомуненерго») звернулось до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шурубенко О.М. від 16.02.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі 52584,93 грн, винесену в межах виконавчого провадження ВП №64511595;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Садовської Т.Л. від 25.02.2021 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №64511595 від 16.02.2021 Центрального відділу ДВС у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно винесено постанову про стягнення з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» виконавчого збору, оскільки вона була винесена до прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто державним виконавцем не дотримано порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 позовна заява залишена без руху. У встановлений строк вимоги ухвали виконані, а провадження у справі відкрито 01.04.2021.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначаючи, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Вважає, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанов відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

16.02.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 64511595 з виконання наказу № 927/265/20, виданого 08.02.2021 Господарським судом Чернігівської області, про стягнення з AT «Облтеплокомуненерго» 500000 грн пені та 25849,34 грн витрат зі сплати судового збору. Також в постанові зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 52584,93 грн та витрат виконавчого провадження 141,24 (а.с.68).

Того ж дня, головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено в межах виконавчого провадження № 64511595 постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 52584,93 грн (а.с.63).

19.02.2021 Фонд комунального майна Чернігівської міської ради звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із письмовою заявою про повернення виконавчого документу (наказу № 927/265/20, виданого 08.02.2021 Господарським судом Чернігівської області) без виконання (а.с.64).

23.02.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі п. 1 частини першої ст. 37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Одночасно з цим виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору № 64511595 від 16.02.2021, також знято арешт з всього нерухомого та рухомого майна боржника, накладений постановою про арешт майна боржника № 64511595 від 16.02.2021 в межах суми боргу 578575,51грн (а.с.66).

25.02.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64616373 з виконання постанови № 64511595, виданої 16.02.2021 Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення з AT «Облтеплокомуненерго» виконавчого збору в сумі 52584,93 грн. (а.с. 60).

Не погоджуючись з винесеною постановою про стягнення виконавчого збору № 64511595 від 16.02.2021 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 64616373 від 25.02.2021 щодо стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на те, що оскаржувані постанови були винесені державними виконавцями після внесення змін Законом № 2475 у статтю 27 Закону №1404, яким передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів, а також те, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Зміни, які внесені Законом № 2475 до статті 27 Закону №1404, почали діяти з 28.08.2018.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діє на момент винесення спірних постанов, (далі - Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404 визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ч. 5 ст. 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Так, 16.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору № 64511595 та направлено її боржнику відповідно до вимог Закону № 606-XIV.

Як зазначалось вище, 23.02.2021 головним державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.66).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 вказаного Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що державний виконавець зобов`язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

Як встановлено судом в судовому засіданні наказ №927/265/20, виданий 08.02.2021 Господарським судом Чернігівської області, в добровільному порядку боржником не виконаний.

Суд звертає увагу на те, що вимогами ст. 27 Закону №1404 (в редакції, яка діє з 28.08.2018) чітко встановлено обов`язок винесення державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), тому винесення такої ж самої за своїм змістом постанови про стягнення виконавчого збору на підставі ч. 3 ст. 40 вказаного Закону № 1404 покладе на боржника подвійний фінансовий тягар щодо сплати заборгованості.

Крім того, відповідно до норм Закону № 1404 державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, виділеною в окреме провадження.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що посадові особи відповідача мали всі правові підстави для винесення постановою про стягнення виконавчого збору № 64511595 від 16.02.2021 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 64616373 від 25.02.2021 щодо стягнення виконавчого збору, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19 зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання, а зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору та визначення його (виконавчого збору) розміру є обов`язком державного виконавця.

Відповідно до положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову Акціонерному товариству Облтеплокомуненерго слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2021 року.

Суддя О.Є. Ткаченко