Справа № 641/9882/20
Суддя: Чайка І. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/9/2021 Справа № 641/9882/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 641/9882/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СПП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області Гавренко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову поліцейського СПП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області Гавренко Олександра Володимировича , серії ГАА №182776 від 01.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що вважає прийняту постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником поліції йому не було роз`яснено права та не надано часу для отримання правової допомоги при винесенні постанови. Складений протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Працівник поліції здійснював відеофіксацію деяких моментів процесу розгляду справи на свій власний мобільний телефон, при цьому його не було попереджено про здійснення зйомки. Постанова ґрунтується на припущеннях. Обов`язок забезпечення засобами індивідуального захисту лежить на суб`єкті, який дане зобов`язання встановив, тобто на Кабінеті Міністрів України, тому притягнути до відповідальності можливо за умови доведення, що особа, що притягується до відповідальності була забезпечення державою засобами захисту або коштами на її придбання та вона знехтувала цим. Тому держава спочатку повинна була роздати захисні маски, а потім вже вимагати від населення їх носіння. Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що він відповідно до закону має за власні кошти придбати чи виготовити засіб індивідуального захисту, що його профінансовано державою для здійснення таких дій. В зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року витребувані докази з СПП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області , а саме : постанову серії ГАА № 182776 від 01.12.2020 року.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року витребувано з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області постанову серії ГАА №182776 від 01.12.2020 року

Ухвалою суду від 23.02.2021 року витребувано з СПП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №067206 від 01.12.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову КМ України № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно якої з метою запобігання поширенню на території України вказаної гострої респіраторної хвороби, з 01.08.2020 по 31.12.2020 на території України установлено, шляхом продовження на всій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020 № 211 та № 392 від 20.05.2020.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови КМ України № 641 від 22.07.2020, в редакції чинній станом на 01.12.2020, на території України на період дії карантину заборонялося перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України "Про адміністративні правопорушення", а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст. 222 КУпАП, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених в ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01.12.2020 року о 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебував у громадському місці на вестибюлі станції метрополітену «Університет» під час карантину без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема, респіратора чи маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

По факту вчинення правопорушення 01.12.2020 року поліцейським СПП № 1 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області Гавренко О.В. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 182776 від 01.12.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. ОСОБА_2 отримав примірник постанови про що поставив свій підпис.

Як зазначає у своєму позові позивач, він перебував без маски, оскільки держава його не забезпечила засобами індивідуального захисту, або коштами необхідними для їх виготовлення.

Таким чином, позивач заперечував наявність в його діях правопорушення, незважаючи на те, що не оспорював факт перебування в громадському місці, станції метро «Університет» без вдягнутих засобів індивідуального захисту, визначених в п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 641 від 22.07.2020 року та в ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 оспорював допущене порушення, на виконання вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП поліцейським СПП № 1 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області Гавренко О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 067206 від 01.12.2020 року, згідно якого 01.12.2020 року о 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебував у громадському місці на вестибюлі станції метрополітену «Університет» під час карантину без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема, респіратора чи маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Оспорюючи законність постанови серії ГАА № 182776 від 01.12.2020 року, позивач послався те, що йому не були роз`яснені його права та він не був забезпечений державою засобами індивідуального захисту, а тому не доведено його ухилення від носіння маски, тому він вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Як визначено в ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає, що фінансування санітарних і протиепідемічних заходів, а також програм забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, інших програм, спрямованих на профілактику захворювань населення, здійснюється за рахунок державного і місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, а також позабюджетних коштів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доводи позивача про те, що йому не були роз`яснені його права, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 067206 зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться 01.12.2020 року о 11-15 годині у станції метро «Університет» про що ОСОБА_1 в протоколі поставив особистий підпис. Крім того, ані протокол, а ні постанова не містять даних, що поліцейським здійснювався відеозапис на власний мобільний телефон.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 641 від 22.07.2020 року на момент вчинення адміністративного правопорушення була чинною, її норми є обов`язковими для виконання усіма особами на території України, окремі положення вказаного нормативно-правового акту, в тому числі п.п. 1 п. 2, неконституційними не визнавалися.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності згідно з постановою серії ГАА № 182776 від 01.12.2020 року, недоведеність існування підстав для визнання протиправною та скасування постанови.

А тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СПП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області Гавренко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Чайка