Справа № 9901/474/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2021 року

Київ

справа №9901/474/19

адміністративне провадження №П/9901/474/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А., Загороднюка А.Г., Радишевської О.Р.,

за участю секретаря судового засідання Носадчої О.Е.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Муравйов О.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Верховного Суду із позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (надалі - ВККС України, відповідач, Комісія), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення відповідача про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання про підтримку рішення ВККС України від 21 червня 2019 року № 512/ко-19;

- визнати протиправним та скасувати абз. 3 резолютивної частини рішення ВККС України від 21 червня 2019 року № 512/ко щодо визначення порядку набрання чинності рішенням.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Громадською радою доброчесності (далі - ГРД) порушено строк подання висновку до ВККС України, а сам факт подання висновку не може впливати на порядок набрання чинності рішенням Комісії. Позивач вважає, що при ухваленні рішення відповідач безпідставно керувався частиною першою статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту ВККС України, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (далі - Регламент).

3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2019 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено суддю ОСОБА_2

4. Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у цій справі.

5. У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09 квітня 2020 року № 923/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку", згідно з наказом голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М. І. від 27 березня 2020 № 17-К, призначено повторний автоматизований розподіл, головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено суддю Калашнікову О.В.

6. Протокольною ухвалою від 22 березня 2021 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду прийняв вимогу представника позивача про збільшення позовних вимог.

7. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2021 року визначено наступний склад колегії для розгляду цієї справи: суддя-доповідач (головуючий суддя) - Калашнікова О.В., судді: Білак М.В., Губська О.А., Загороднюк А.Г., Радишевська О.Р.

ІІ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ І ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

8. Указом Президента України від 25 грудня 2004 року №1540/2004 ОСОБА_1 призначено суддею Господарського суду Київської області.

9. Рішенням ВККС України від 26 квітня 2018 року № 99/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання судді ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді.

10. В квітні 2018 року на офіційному веб-сайті ВККС України опубліковано повідомлення про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів, враховуючи кваліфікаційне оцінювання позивача.

11. Згідно з рішенням Комісії від 03 серпня 2018 року № 189/зп-18 ОСОБА_1 був допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

12. Відповідачем призначено співбесіду із суддею ОСОБА_1 на 13 травня 2019 року, про що було зазначено в повідомленні на офіційному веб-сайті ВККС України з порядком денним засідання на 13 травня 2019 року.

13. Напередодні дати проведення співбесіди, 12 травня 2019 року на електронну пошту Комісії надійшов висновок ГРД, затверджений ГРД 12 травня 2019 року, про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики.

14. Вказаний висновок був зареєстрований канцелярією відповідача в день співбесіди - 13 травня 2019 року, та наданий ОСОБА_1 для ознайомлення безпосередньо перед початком співбесіди.

15. 13 травня 2019 року Комісія у складі колегії на початку співбесіди з позивачем ухвалила протокольне рішення про залишення без розгляду «Висновку про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики», у зв`язку з тим, що вказаний висновок надійшов до Комісії з порушенням строку, передбаченим підпунктом 4.10.1 Регламенту ВККС України.

16. 13 травня 2019 року під час проведення співбесіди оголошено перерву та 21 червня 2019 року колегією ВККС України було продовжено співбесіду з позивачем.

17. Рішенням ВККС України від 21 червня 2019 року №512/ко-19 колегія членів ВККС України визначила, що суддя Господарського суду Київської області ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 741,25 балів (далі - Рішення №512/ко-19).

17.1. Цим рішенням також визнано суддю Господарського суду Київської області ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді.

17.2. В абзаці 3 резолютивної частини Рішення №512/ко-19 вказано, що це рішення набирає чинності в порядку, визначеному підпунктом 4.10.8 пункту 4.10. розділу IV Регламенту ВККС України .

18. Не погоджуючись із протокольним рішенням ВККС України від 21 червня 2019 року про винесення на розгляд Комісії у планерному засіданні питання про підтримку рішення ВККС України від 21 червня 2019 року №512/ко-19 та з абзацом 3 Рішення №512/ко-19, позивач звернувся із позовом до Верховного Суду.

19. З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив:

-визнати протиправним та скасувати протокольне рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання про підтримку рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року;

-визнати протиправним та скасувати абз. 3 резолютивної частини рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року щодо визначення порядку набрання чинності рішенням;

-визнати рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року таким, що набрало чинності з 21 січня 2020 року.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

20. Позивач зазначив, що положення підпункту 4.10.1 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту містять імперативний припис у разі недотримання ГРД строків подання висновку про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики. На підставі частини п`ятої статті 83 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту поданий висновок ГРД не міг впливати на порядок набрання чинності рішення ВККС України про відповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 займаній посаді. Тільки при дотриманні ГРД порядку подання висновку він може вважатися «наявним» та відповідно до положень підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту виникають підстави для реалізації особливого порядку набрання чинності рішенням Комісії.

21. У зв`язку з поданням ГРД висновку з порушенням строку та прийняттям колегією ВККС протокольного рішення від 03 червня 2019 року про залишення цього висновку без розгляду у пленарному складі Комісії відсутній предмет розгляду для підтримання чи не підтримання Спірного рішення.

22. Наведене, на думку позивача, свідчить про порушення відповідачем принципів правової визначеності, належного урядування та передбачуваності дій державного органу, оскільки відповідач не дотримався визначеного Регламентом порядку проведення кваліфікаційного оцінювання та засобів встановлення результатів оцінювання.

23. На думку позивача, наслідком протиправного прийняття Комісією протокольного рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання про підтримку зазначеного рішення, є особливий порядок набрання чинності цим рішенням, а саме необхідність проходження позивачем додаткової процедури для підтримки рішення Комісії у складі колегії, повторного оцінювання Комісією вже у пленарному складі, яка передбачає розгляд, шляхом дослідження висновку (який залишено без розгляду) та пояснень судді, обставин, документів та матеріалів, що були предметом розгляду під час співбесіди.

24. Також позивачем додатково подано до суду копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року у справі №640/21748/19, яким визнано протиправним та скасовано «Висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики», який затверджено «Громадською радою доброчесності» 12 травня 2019 року. Дане судове рішення набрало законної сили 20 січня 2020 року.

25. Представником відповідача надіслано відзив на дану позовну заяву, в якому зазначено, що правове регулювання спірних правовідносин свідчить про невірне тлумачення та суб`єктивне розуміння позивачем норм, що регламентують процедуру кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді. Залишаючи висновок ГРД без розгляду, відповідач не позбавлений можливості врахувати і перевірити інформацію, викладену у цьому висновку. Обставини спірних правовідносин вказують на відповідність проведення кваліфікаційного оцінювання позивача вимогам чинного законодавства, що дає підстави для висновку про відсутність порушення його прав та інтересів і, відповідно, законність прийнятого відповідачем рішення.

26. Зі змісту положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що проведення пленарного засідання ВККС України передбачене саме для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності негативного висновку ГРД.

27. Статтею 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначені процесуальні обмеження щодо кола законодавчо визначених підстав для перегляду оскаржуваного рішення. Однак, обумовлених підстав, визначених частиною третьою статті 88 Закону «Про судоустрій і статус суддів», для оскарження рішення ВККС України в частині встановлення порядку набрання ним чинності, в тому числі і протокольного рішення щодо винесення на розгляд у пленарному складі питання про підтримку зазначеного рішення, немає.

28. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 у позові не зазначає, які саме були допущені порушення ВККС України в межах процедури кваліфікаційного оцінювання та в чому полягають ці порушення, які норми закону порушено відповідачем. Водночас, позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження, передбачених частиною третьою статті 88 Закону «Про судоустрій і статус суддів» підстав для оскарження і скасування ухвалених відповідачем рішень.

29. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому він зазначає, що спір у даній справі в аспекті застосування принципу правової процедури та легітимних очікувань є тотожним зі справою № 826/13000/18, адже даний спір виник у зв`язку із тим, що Комісія на підставі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прийняла Регламент, яким встановила процедуру проведення оцінювання, проте прийняла рішення з порушенням даної процедури без жодного мотивування власних дій. В аспекті частини другої статті 19 Конституції України норми Регламенту є обов`язковими для Комісії, а їх недотримання свідчить про порушення вказаної норми Конституції.

30. Також ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення. Вказав, що порядок прийняття рішень ВККС України у разі наявності негативного висновку ГРД, стосується виключно кваліфікаційного оцінювання, яке проводиться для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (проведення конкурсу на зайняття вакантної посади та у випадку дисциплінарного стягнення), та за результатами якого ухвалюється рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

31. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, наголосили, що висновок ГРД у цій справі фактично є відсутнім з дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року у справі №640/21748/19.

32. Також представником позивача зазначено, що згідно з рішенням ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року ОСОБА_1 пройшов кваліфікаційне оцінювання та визнаний таким, що відповідає займаній посаді. Однак, саме рішення до теперішнього часу не набрало законної сили внаслідок не проведення пленарного засідання Комісії відповідно до підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту ВККС України. При цьому новий склад ВККС України не сформований, через що питання, яке є предметом цієї справи, залишатиметься для позивача невирішеним протягом невизначеного часу. Стан невизначеності порушує права та законні інтереси позивача, є, зокрема, втручанням в його приватне життя, оскільки, будучи суддею, ОСОБА_1 і надалі вважається таким, що не пройшов кваліфікаційне оцінювання судді.

33. Представник ВККС України в судове засідання 12 квітня 2021 року не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

34. Враховуючи, що представник Комісії не з`являється у судове засідання для розгляду справи №9901/320/19 вже з 14 вересня 2020 року, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про можливість розгляду цієї справи без його участі. Верховний Суд зазначає, що процес формування нового складу ВККС України може розтягнутися до невідомого проміжку часу і такий стан може негативно вплинути на здійснення адміністративного судочинства в межах розумного строку. Окрім того, колегія суддів зважила й на те, що в подібній категорії справ Велика Палата Верховного Суду продовжує їх розгляд без участі представника Комісії.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

35. Відповідно до підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VIII) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

36. Закон України від 2 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» набрав чинності з 30 вересня 2016 року.

37. За змістом пункту 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» та статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII; в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кваліфікаційне оцінювання проводиться колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом, з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за критеріями компетентності, професійної етики, доброчесності.

38. За правилами частин першої, другої та п`ятої статті 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються ВККС.

39. Однією з підстав для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення ВККС України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом (пункт 2 частини четвертої статті 83 цього ж Закону).

40. Відповідно до частин першої і другої статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККС. Іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією. Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються ВККС. Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. ВККС зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

41. Пунктом 16 частини четвертої статті 85 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддівське досьє має містити висновок ГРД (у разі його наявності).

42. Відповідно до частин першої -третьої статті 87 Закону № 1402-VІІІ ГРД утворюється з метою сприяння ВККС у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання. ГРД складається з двадцяти членів.

43. Частиною шостою статті 87 Закону № 1402-VIII передбачено, що ГРД: 1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді); 2) надає ВККС інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді); 3) надає, за наявності відповідних підстав, ВККС висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє; 4) делегує уповноваженого представника для участі у засіданні ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді); 5) має право створити інформаційний портал для збору інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді.

44. Частиною першою статті 88 Закону № 1402-VIII встановлено, що ВККС України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. Якщо ГРД у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то ВККС може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

45. Згідно з пунктом 4.8 Порядку формування і ведення досьє кандидата на посаду судді та пунктом 4.20 Порядку формування і ведення суддівського досьє, затверджених рішенням ВККС від 15 листопада 2016 року № 150/зп-16, висновок Громадської ради доброчесності підлягає включенню до суддівського досьє невідкладно після його надходження до Комісії.

46. Пунктом 1 розділу I Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 06 листопада 2016 року №143/зп-16 (далі - Положення №143/зп-16), передбачено, що кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями.

47. За результатами кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює одне із таких рішень: у випадку оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя): рішення про відповідність судді займаній посаді; рішення про невідповідність судді займаній посаді (підпункти 32.2.1-32.2.2 підпункту 32.2 пункту 32 розділу III Положення №143/зп-16).

48. Рішення Комісії про не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої участі судді (кандидата на посаді судді) у процедурах, передбачених Законом (пункт 36 розділу III Положення №143/зп-16).

49. Відповідно до пункту 20 розділу III Положення №143/зп-16 співбесіда проходить у формі засідання Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії про проведення кваліфікаційного оцінювання.

50. Згідно з пунктом 1 розділу V Положення №143/зп-16 організація та проведення кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності судді займаній посаді здійснюється за правилами, встановленими цим Положенням, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

51. Кваліфікаційне оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді проводиться у складі колегії Комісії (пункт 2 розділу V Положення).

52. Відповідно до вимог пункту 10 розділу V Положення за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: Про відповідність займаній посаді судді. Про невідповідність займаній посаді судді.

53. Частиною восьмою статті 98 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України затверджує Регламент, в якому регулюються відповідно до цього Закону процедурні питання її діяльності.

54. Регламент Вищої кваліфікаційної комісії суддів України затверджено рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

55. Порядок розгляду Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, наданих Громадською радою доброчесності, врегульовано пунктом 4.10 розділу IV Регламенту ВККС.

56. У підпункті 4.10.1 пункту 4.10 розділу IV Регламенту передбачено, що інформація щодо судді (кандидата на посаду судді) (далі - інформація) або висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності (далі - висновок) надається до Комісії Громадською радою доброчесності не пізніше ніж за 10 днів до визначеної Комісією дати засідання з проведення співбесіди стосовно такого судді (кандидата на посаду судді) (далі - співбесіда). Приймання Комісією інформації або висновку завершується о 18 год. 00 хв. (о 24 год. 00 хв. у разі направлення електронною поштою) дня, який передує першому з 10 днів до визначеної Комісією дати проведення співбесіди. У разі недотримання Громадською радою доброчесності строку, визначеного абзацом третім цього пункту, питання щодо розгляду матеріалів, вирішується Комісією у складі колегії під час проведення засідання, про що ухвалюється протокольне рішення. Висновок, що надійшов після початку засідання з проведення співбесіди, Комісією не розглядається.

57. Відповідно до частини першої статті 88 Закону № 1402-VІІІ Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

58. Процедурні питання, пов`язані з реалізацією наведених положень Закону, а також порядок набрання чинності рішеннями Комісії закріплені в підпункті 4.10.5 пункту 4.10 розділу IV Регламенту.

59. Відповідно до підпункту 4.10.5 пункту 4.10 Регламенту за результатами співбесіди Комісія у складі колегії ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

У разі ухвалення рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ухвалюється протокольне рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону.

Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня ухвалення цього рішення у разі, якщо воно буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону або у разі надходження до Комісії рішення Громадської ради доброчесності про скасування відповідного висновку до моменту його розгляду Комісією у пленарному складі. У разі надання Громадською радою доброчесності до Комісії рішення про скасування висновку до моменту його розгляду Комісією у пленарному складі питання щодо набрання чинності рішенням про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді розглядається Комісією відповідно до абзацу першого підпункту 4.13.3 пункту 4.13 цього Регламенту.

60. Згідно з підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту у разі ухвалення Комісією у пленарному складі рішення про підтримку рішення Комісії, ухваленого у складі колегії про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону, обставини, викладені у висновку, не підлягають повторному розгляду під час наступних процедур кваліфікаційного оцінювання відповідного судді (кандидата на посаду судді).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

61. Предметом спору у справі, що розглядається є, зокрема, рішення ВККС України про визнання судді таким, який відповідає займаній посаді в частині порядку набрання чинності таким рішенням.

62. Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

63. Колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про правомірність оскаржуваного рішення ВККС України з огляду на наступне.

64. Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для встановлення особливого порядку набрання ним чинності на підставі положення підпункту 4.10.8 Регламенту ВККС стала наявність висновку ГРД про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності.

65. Верховним Судом встановлено, що 12 травня 2019 року о 21:42 год ГРД електронною поштою надіслала Комісії висновок про невідповідність судді господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики. Вказаний висновок зареєстровано в Комісії 13 травня 2019 року.

66. 13 травня 2019 року Комісія розпочала співбесіду із суддею ОСОБА_1 та на початку співбесіди Комісією у складі колегії на підставі п.п. 4.10.1. Регламенту ухвалено протокольне рішення про залишення без розгляду вказаного висновку ГРД.

67. Судом також встановлено, що Комісія у складі колегії рішенням від 21 червня 2019 року № 512/ко-19 визначила, що суддя Господарського суду Київської області ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 741,25 балів. Цим рішенням також визнано суддю Господарського суду Київської області ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді. Абзацом третім резолютивної частини цього рішення визначено, що рішення набирає чинності у порядку, визначеному підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту ВККС України .

68. З аналізу наведених норм випливає, що в межах процедури кваліфікаційного оцінювання судді, з урахуванням мети і завдань його проведення, обов`язком (повноваженням) ВККС України є з`ясування й оцінка всіх аспектів життя і діяльності такого судді не лише професійного характеру, але й морально-етичного.

69. Комісія з огляду на свій правовий статус повинна визначити, чи відповідає поведінка судді основоположним принципам її регламентації, високі стандарти якої визначено, зокрема, у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, а також у Кодексі суддівської етики, затвердженому рішенням ХІ (чергового) з`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року.

70. З контексту наведеного нормативно-правового регулювання випливає, що ГРД збирає, оцінює інформацію щодо судді та у строк не пізніше 10 днів до дня проведення співбесіди із суддею надсилає інформацію щодо нього або ж висновок про його невідповідність критеріям професійної етики та доброчесності.

71. Відповідно до пункту 16 Положення № 143/зп-16, дослідження досьє полягає у систематизації, аналізі, зборі, уточненні даних досьє судді (кандидата на посаду судді) з метою визначення попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

72. У пункті 19 цього ж положення передбачено, що співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів: оголошення доповіді за результатами дослідження досьє; надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію. Послідовне обговорення із суддею (кандидатом на посаду судді) показників, оцінювання яких потребує уточнення, з метою прийняття остаточного рішення щодо підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідності судді займаній посаді.

73. Правилам цього пункту кореспондують положення Регламенту про строк надсилання висновку ГРД, який має бути достатнім та необхідним для того, щоб суддя, який проходить кваліфікаційне оцінювання, мав можливість ознайомитися з такою інформацією та бути готовим до надання пояснень щодо обставин і фактів, викладених у висновку.

74. За результатами співбесіди ВККС України у складі колегії надає оцінку інформації або висновку щодо судді та приймає рішення про підтвердження здатності або непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.

75. У Висновку Ради Європи від 10 квітня 2017 року щодо пункту 3.11 Регламенту ГРД, з посиланням на позиції Консультативної ради європейських суддів, наголошено, що всі процедури індивідуального оцінювання мають надавати суддям змогу висловлювати свою думку стосовно власної діяльності та стосовно оцінки своєї діяльності. Будь-яка процедура має надавати їм можливість оскаржити результати оцінювання в незалежних органах або в суді. Більше того, суддя, роботу якого оцінюють, повинен мати ефективні правові засоби оскарження незадовільних результатів оцінювання, особливо якщо це впливає на «громадянські права» судді в розумінні статті 6 Конвенції.

76. Оцінювання судді за критеріями «компетентність», «професійна етика», «доброчесність» віднесено до виключних повноважень Комісії, яка з підстав та в порядку, передбачених статтею 88 Закону № 1402-VІІІ, ухвалює кінцеве та остаточне рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. У випадку якщо ГРД у висновку встановила, що суддя не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, ВККС України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

77. Отже, якщо виходити з положень Закону № 1402-VІІІ, які регламентують процедуру кваліфікаційного оцінювання, та окремо з положень частини першої статті 88 цього Закону в поєднанні з положеннями пункту 4.10, зокрема підпункту 4.10.1 Регламенту, то можна підсумувати, що колегія ВККС може вчиняти низку дій та рішень для досягнення мети кваліфікаційного оцінювання судді. Саме колегія ВККС України наділена повноваженнями констатувати - підтвердив чи не підтвердив суддя здатність здійснювати повноваження у відповідному суді. У процесі кваліфікаційного оцінювання колегія Комісії вправі визначати - впливає чи не впливає висновок ГРД або надана нею інформація на результат оцінювання, за умови, що висновок ГРД поданий таким чином, що і суддя, і Комісія мали достатньо часу ознайомитися з ним й відповідним чином відреагувати на нього. У межах цієї процедури колегія ВККС України може ухвалити рішення не розглядати висновок чи інформацію ГРД, якщо вони подані, приміром, поза строком, установленим підпунктом 4.10.1 пункту 4.10 Регламенту.

78. Водночас навіть за умови, коли висновок ГРД потрапив у поле зору колегії ВККС України незадовго до початку проведення співбесіди із суддею та з порушенням строків його подання, що зумовило ухвалення рішення про залишення висновку ГРД без розгляду, у розумінні положень абзацу другого частини першої статті 88 Закону № 1402-VІІІ це не означає, що колегія ВККС набуває можливості оцінювати, аналізувати та визначати юридичну природу цього документа, вирішувати, чи відповідає він вимогам щодо форми та змісту, встановленим законом, чи є він тією причиною (детермінантою), що зобов`язує (спонукає) колегію ВККС до ухвалення рішення стосовно суті висновку ГРД.

79. Із законодавчого визначення абзацу другого частини першої цієї статті випливає, що якщо у процесі кваліфікаційного оцінювання з`являється таке правове явище чи обставина, як висновок ГРД, тоді закон імперативно й безальтернативно визначає, коли рішення колегії ВККС про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає сили остаточного, а також хто, яким чином і якою кількістю голосів має підтримати таке рішення. Із цього законодавчого формулювання висновується, що саме ВККС у пленарному складі на своєму засіданні може оцінити слушність висновку ГРД і дати відповідь на інші питання, пов`язані із цим висновком, серед іншого й на ті, що стосуються не тільки змісту (суті), але й стосовно його дійсності, достовірності, об`єктивності, правдивості, дотримання форми, строку та порядку затвердження і подання.

80. Гіпотеза норми абзацу другого частини першої статті 88 Закону № 1402-VІІІ через запровадження умови про наявність висновку ГРД щодо невідповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності передбачає диспозицію у виді подолання висновку ГРД одинадцятьма голосами членів ВККС на пленарному засіданні цього органу, яка не встановлює жодних додаткових, особливих чи конкретних умов, яким має відповідати висновок ГРД як за змістом, так і за формою, строком чи порядком його подання. Необхідність підтвердження рішення колегії ВККС України про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді цей Закон пов`язує із самим тільки фактом негативного висновку ГРД, який у часі був поданий до моменту ухвалення колегією ВККС України позитивного для судді рішення.

81. З наведених вище законодавчих положень випливає також, що колегія ВККС України, коли ухвалює рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки рішення про підтвердження здатності судді здійснювати повноваження у відповідному суді, не задіює власних владних повноважень і не вдається до застосування якісних і кількісних критеріїв чи інших оцінних характеристик, власного розсуду, а лише відтворює, реалізує волю, веління, функцію норми закону. За цієї правової ситуації колегія ВККС не здійснює своїх дискреційних повноважень.

82. В аспекті викладеного Верховний Суд вважає, що спірні рішення Комісія прийняла у спосіб, на підставі та в межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України, а також з дотриманням права особи на участь у процесі прийняття рішення. При цьому висновки суду ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному досліджені фактичних обставин справи й правильному застосуванні норм матеріального права.

83. У зв`язку із цим колегія суддів Верховного Суду вважає непереконливими та спростовними доводи позивача про прийняття Комісією оскаржуваних рішень без зазначення правових підстав та про неналежне дослідження судом доказів і відображених у рішеннях фактів. До того ж формулювання абзацу другого частини першої статті 88 Закону № 1402-VІІІ є достатньо передбачуваним та дає ВККС вказівку щодо обставин та умов, за яких цей державний орган зобов`язаний ухвалити відповідне рішення.

84. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 9901/489/19 (провадження № 11-482сап19), від 24 лютого 2021 року у справі №9901/605/19 (провадження №11-381заі20).

85. Доводи позивача про наявність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року у справі № 640/21748/19, яким визнано протиправним і скасовано висновок ГРД від 12 травня 2019 року, не впливають на правильність рішення колегії Комісії від 21 червня 2019 року № 512/ко-19, оскільки на час його прийняття вказаний висновок не був скасованим.

86. Також є необґрунтованими доводи позивача щодо застосування до даних правовідносин правового висновку, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними. У справі №826/13000/18 предметом спору є рішення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо проведення перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

87. Ураховуючи результат розгляду справи та вимоги статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати у вигляді судового збору за подання цього позову, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 139, 241 - 246, 255, 266, 295 КАС України, Суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування протокольного рішення про винесення на розгляд ВККС України у пленарному складі питання про підтримку рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року; визнання протиправним та скасування абз. 3 резолютивної частини рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року щодо визначення порядку набрання чинності рішенням; визнання рішення ВККС України №512/ко-19 від 21 червня 2019 року таким, що набрало чинності з 21 січня 2020 року- відмовити.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2021 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

О.Р. Радишевська

Судді Верховного Суду