Справа № 380/3129/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3129/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

визнати неправомірними дії щодо відмови в поновлені виплати раніше призначеної пенсії за віком;

зобов`язати поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком позивачу, який проживає за межами України, починаючи з 01.03.2020 року, та в подальшому здійснювати пенсійне забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем з 01.03.2020 року було припинено виплату її пенсії у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують громадянство України. Вказує, що після отримання нового паспорта громадянина України для виїзду за кордон із внесеною відміткою про прийняття на консульський облік та про постійне проживання в республіці Ізраїль скерувала відповідачу заяву про поновлення виплати пенсії. Однак, представником позивача отримано відмову мотивовану тим, що їй необхідно особисто звернутись із згаданою заявою. Посилається на те, що жоден громадянин України не позбавлений права подавати заяви до органу пенсійного фонду через поштове відправлення.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що виплату пенсії позивачу було припинено з 01.03.2020 року у зв`язку із закінченням 17.02.2020 року терміну дії паспорта громадянина України. Вказує, що позивачу необхідно особисто звернутись із заявою встановленого зразка. Також, згадана заява не відповідає затвердженій формі заяви. Стверджує, що між Україною та Державою Ізраїль не укладено міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення, а тому підстави для поновлення виплати пенсії відсутні.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач є громадянкою України та прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданого 30.06.2020 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року №1.380.2019.002013 позов задоволено повністю - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 40, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням наявного трудового стажу, починаючи з 07.10.2009 року та в подальшому здійснювати пенсійне забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

01.03.2020 року позивачу було припинено виплату пенсії у зв`язку із закінченням 17.02.2020 року терміну дії паспорта позивача серії НОМЕР_2 .

13.01.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо поновлення їй виплати пенсії у зв`язку із отриманням нового паспорта громадянина України для виїзду за кордон від 30.06.2020 року.

Листом №929-221/Л-52/8-1300/21 від 28.01.2021 року відповідач відмовив позивачу в поновленні виплати їй пенсії у зв`язку з необхідністю особисто звернутись з паспортом та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера та долучити заяву з банку про зарахування пенсійних виплат на банківський рахунок.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Змістом спірних правовідносини є відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.03.2020 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 пункт другий частини першої статті 49 друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в п.3.3. згаданого рішення, оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

При цьому, відповідно до п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до абзацу другого п.4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно із абзацом третім п.4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Враховуючи наведене, суд звертає увагу, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

Так, з 07.10.2009 року на підставі Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена у відповідності до положень Закону №1058-ІV. Із цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Відповідна правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №815/1226/18.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивач надала відповідачу новий паспорт, підставою чого було припинення виплати їй пенсії.

Тому суд зазначає, що відповідач протиправно відмовив позивачу в поновлені виплати раніше призначеної пенсії.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача, що позивачу необхідно особисто звернутись із заявою встановленого зразка, а також, що між Україною та Державою Ізраїль не укладено міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення, з огляду на викладені обставини.

Щодо дати, з якої повинна бути поновлена виплата пенсії позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон позивачу виданий 30.06.2020 року.

Тому суд вважає, що законні підстави для поновлення виплати згаданої пенсії, у відповідності до ст.8 Закону №1058, виникли саме з 30.06.2020 року (з дня отримання позивачем нового паспорта).

Більше того, дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з 01.03.2020 року не оскаржувались та не визнавались протиправними в судовому чи адміністративному порядку, а тому вважаються законними.

При цьому судом враховано положення ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV, згідно якої поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відтак, суд приходить до висновку, що відмова відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії з 30.06.2020 року (з дня отримання нового паспорта) позивачу не відповідає визначеному п.1 ч.2 ст.2 КАС України критерію поведінки у спірних правовідносинах, оскільки вказаними діями він порушив конституційні гарантії на соціальний захист позивача.

Як наслідок, задля ефективного захисту порушеного права позивача, обґрунтованою є вимога про спонукання до вчинення дій у зазначеній частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 30.06.2020 року та спонукання до вчинення дій з цієї ж дати є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в поновлені виплати раніше призначеної пенсії за віком з 30.06.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), яка проживає за межами України, починаючи з 30.06.2020 року, та в подальшому здійснювати пенсійне забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк