Справа № 335/3202/21
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3202/21 2-а/335/82/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Штенгелова Олександра Володимировича, до поліцейського взводу №4 батальйону патрульної поліції у місті Мелітополь Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасії Андріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Штенгелова О.В., звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №4 батальйону патрульної поліції у місті Мелітополь Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасії Андріївни, Департаменту патрульної поліції, у якому просить суд скасувати постанову серії БАА №563061 від 16.03.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

16.03.2021 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №563061 від 16.03.2021 за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2021 о 14 год. 01 хв. в м.Запоріжжя, Комунарського району, Оріхівське шосе,10-г, здійснював рух на транспортному засобі Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КупАП.

Позивач з постановою не згоден, вважає, що вона є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням вимог чинного законодавства, через що підлягає скасуванню, оскільки він не здійснював руху на жодному транспорному засобі у визначений в постанові день та час.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 06 квітня 2021 року на 08 год. 30 хв., відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з тим, що у відповідачів не закінчився строк для подання відзиву на позовну заяву, судове засідання було відкладено на 15 квітня 2021 року на 8 год. 30 хв.

13 квітня 2021 року до суду від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач посилається на те, що 16.03.2021 знаходячись на охороні публічного порядку та контролем за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, поліцейским управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Хромчак А.А. було візуально виявлено автомобіль Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого керуючи транспортним засобом порушив вимоги Правил дороджнього руху України. Позивач не пред`явив посвідчення водія на право керування транспорнтим засобом відповідної категорії. У зв`язку з чим була винесена відносно позивача оскаржувана постанова. До відзиву додано DVD-r диск з відеозаписом подій 16.03.2021р. З урахуванням зазначеного відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

13 квітня 2021 року до суду від поліцейського управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасії Андріївни надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач посилається на те, що 16.03.2021 знаходячись на охороні публічного порядку та контролем за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, поліцейским управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Хромчак А.А. було візуально виявлено автомобіль Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого керуючи транспортним засобом порушив вимоги Правил дороджнього руху України. Позивач не пред`явив посвідчення водія на право керування транспорнтим засобом відповідної категорії. У зв`язку з чим була винесена відносно позивача оскаржувана постанова. З урахуванням зазначеного відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 16.03.2021 поліцейським взводу №4 батальйону патрульної поліції у місті Мелітополь Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасією Андріївною винесено постанову серії БАА №563061 від 16.03.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 16.03.2021 о 14 год. 01 хв. в м.Запоріжжя, Комунарського району, Оріхівське шосе,10-г, здійснював рух на транспортному засобі Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КупАП, у зв`язку із чим до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до пукту 2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, з доданого до відзиву Департаменту патрульної поліці DVD-r диску з відеозаписом подій 16.03.2021 не вбачається, що у зазначений у постанові день та час ОСОБА_1 керував транспортному засобі Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 .

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у даній справі, полягає у не пред`явленні для перевірки документів визначених у п.2.1 Правил дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що у день та час зазначений у постанові серія БАА №563061 від 16.03.2021 позивач керував транспортним засобом Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 .

За вказаних обставин факт порушення позивачем вимог ПДР об`єктивними і беззаперечними доказами не доведений, що свідчить про фактичну відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки крім постанови у справі про адміністративне правопорушення та відеозапису подій 16.03.2021 долученого до відзиву не вбачається, що у зазначений у постанові день та час ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 , та відсутність додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачами суду не надано, постанова таких доказів не містить, суд вважає недоведеним з боку відповідача факту наявності в діях позивача адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи судом не було встановлено в діях позивача порушень ПДР, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП прийнято з порушенням вимог ст.19 Конституції України, ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, у зв`язку з чим воно є протиправним і підлягає скасуванню.

В позовній заяві позивач просить суд стягнути з Департаменту патрульної поліції судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 454,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 4 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених судових витрат представником позивача надано суду угоду про надання правової допомоги від 20.03.2021, укладену між позивачем та його представником; ордер на надання правничої допомоги Серія АР №1040853 від 20.03.2021; акт приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2021, згідно якого адвокат ОСОБА_2 надав позивачеві послуги з ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення вартістю 1 000,00 грн., підготовки та подача до суду позовної заяви вартістю 2 000,00 грн.; квитанції про сплату позивачем наданих послуг у розмірі 3 000,00 грн.

Частиною 6 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачі із клопотаннями про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу до суду не звертались.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Так, суд вважає, що зазначена в акті приймання-передачі вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підготовка позовної заяви, є завищеною з огляду на обсяг вказаних послуг та їх складність, а тому такі витрати підлягають зменшенню до 1 000,00 грн. На переконання суду саме такий розмір судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, об`єктивними і такими, що підпадають під критерій розумності у даній конкретній справі.

За звернення до суду з позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією №36488 від 25.03.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у визначеному судом розмірі, мають бути стягненні за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Штенгелова Олександра Володимировича, до поліцейського взводу №4 батальйону патрульної поліції у місті Мелітополь Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасії Андріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №563061 від 16.03.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: поліцейський взводу №4 батальйону патрульної поліції у місті Мелітополь Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Хромчак Анастасія Андріївна (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96);

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3).

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко