Справа № 380/975/21
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/975/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період вересень 2016 року по лютий 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення у належному розмірі за період вересень 2016 року по лютий 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період січень 2016 року по серпень 2016 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення у належному розмірі за період січень 2016 року по серпень 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що на день виключення зі списків особового складу йому не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

На переконання позивача, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не виплати йому індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою судді від 29.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.02.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1 Військової частини НОМЕР_1 , у якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік ( вказана норма застосовується із 01 грудня 2015 року). Отже, нарахування сум індексації здійснюються у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі. Згідно зі ст. ст. 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України», фінансування Збройних Сил України, в тому числі військової частини НОМЕР_1 , здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство оборони України, яке згідно п.3 ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет), розподіляє та доводить у встановленому порядку до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачів бюджетних коштів обсяги бюджетних асигнувань. Відтак, військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацією, яка підпорядкована Міністерству обороні України та як розпорядник бюджетних коштів, проводить видатки виключно в межах бюджетних асигнувань, які встановлені кошторисом. При цьому, Законом «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та Законом «Про Державний бюджет України на 2017 рік» виплата індексації не передбачалась. Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

12.03.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 2 Військової частини НОМЕР_2 , у якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що посадовими особами військової частини НОМЕР_2 припинено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з січня 2016 року на підставі розпорядження Міністра оборони України доведеного телеграмою №248/3/9/1/2 від 4 січня 2016 року директором Департаменту фінансів в якому зазначено, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 індексацію грошового забезпечення не нараховувати. Тому, кошти на індексацію грошового забезпечення протягом 2016-2018 років з державного бюджету не надходили. Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до витягу з послужного списку у період з 15.10.2013 по 18.07.2016 проходив службу на посаді старшого чергового менеджера - заступника командира, старшого оперативного чергового заступника начальника в/ч НОМЕР_2 .

З 18.07.2016 по 02.02.2018 проходив службу на посаді начальника штабу першого заступника командира, в/ч НОМЕР_1 .

З 02.02.18 по 15.05.2020 проходив службу на посаді начальника відділу безпеки військової служби, начальника оперативного відділу заступник начальника управління логістики штабу в/ч НОМЕР_6 .

Наказом командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №119 від 04.06.2020, полковника ОСОБА_1 звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.05.2020 №57 у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), вважати таким що 04.06.2020 справи та посаду здав. 04.06.2020 виключено із списків особового складу та зняти зі всіх видів забезпечення і направлено на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК м. Львів.

На момент виключення ОСОБА_1 з списків особового складу частини не було проведено усіх розрахунків щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016року по 28.02.2018 року, що була гарантована чинним законодавством України.

02.12.2020, вих. №20/169 ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_6 з заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за його складовими за січень- грудень 2015 року з врахуванням виплаченої індексації, січень-грудень 2016 року; січень- грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, з врахуванням виплаченої індексації.
02.12.2020 вих. №20/174 ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_1 з заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за його складовими за січень- грудень 2015 року з врахуванням виплаченої індексації', січень-грудень 2016 року; січень- грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, з врахуванням виплаченої індексації.
18.12.2020 від в/ч НОМЕР_1 надійшла відповідь на заяву, згідно якої надано довідку про доходи вих. №350/486/25/672 від 18.12.2020, зі змісту якої вбачається що індексація грошового забезпечення за період з вересня 2016 року по лютий 2018 року не виплачувалась.
02.12.2020 вих. №20/172 ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_2 з заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за його складовими за січень- грудень 2015 року з врахуванням виплаченої індексації, січень-грудень 2016 року; січень- грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, з врахуванням виплаченої індексації.
Відповіді від в/ч НОМЕР_2 не надходило.

02.12.2020 вих. №20/175 ОСОБА_1 звернувся до Територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України про видачу довідки про розмір грошового забезпечення по кожній його складовій за кожен місяць 2013, 2014, 2015, 2016 року згідно відомостей військової частини НОМЕР_2 , за кожний місяць 2016, 2017, 2018 років згідно відомостей військової частини НОМЕР_1 .
16.01.2021 року від Територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України надійшла архівна довідка вих. №179_2/К-2041 /50 від 14.01 2021 з якої вбачається, що згідно даних в/ч НОМЕР_2 за період 2014, 2015 років, нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення і лише з початку 2016 року таке нарахування було припинено.

18.12.2020 року в/ч НОМЕР_6 надано відповідь на заяву, вих. №350/173/171/367/1, згідно якої, наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2018 року №49 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу безпеки військової служби, а наказом командира військової частини НОМЕР_6 №52 від 13.03.2018 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення з 13.03.2018 року. Грошове забезпечення по 12.03.2018 року виплачено у військовій частині НОМЕР_1 .
02.12.2020 вих. №20/173 ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_1 , із заявою про виплату індексації грошового забезпечення за період (на момент проходження служби у в/ч НОМЕР_1 ), що визначено вимогами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постановою Кабінету міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

20.12.2020 позивач отримав відповідь від в/ч НОМЕР_1 від 18.12.2020 вих. №350/486/25/672 у якій вказано, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 04.07.2017 №220/5140 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. В межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у вересні 2016 квітні 2018 року не було.»

02.12.2020 вих. №20/171 ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_2 , із заявою про виплату індексації грошового забезпечення за період (на момент проходження служби у в/ч НОМЕР_2 ), шо визначено вимогами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постановою Кабінету міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

Відповіді від частини не надходило.

Зі змісту зазначених довідок з`ясовано, що ОСОБА_2 з січня 2016 року по лютий 2018 року нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виплати йому в день звільнення зі служби індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною 2 ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення.

Згідно із абз. 2 ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 6 ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із ст. 3 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абз. 3 ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із ст. 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно із ст. 6 Закону України Про індексацію грошових доходів населення у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з абз.абз. 1, 2, 5, 6 п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Абзацами 1 6 п. 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Відповідно до пп. 2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Суд звертає увагу на те, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

У рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України Конституційний Суд України зазначив про те, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року (справа № 825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа № 825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку № 1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

На підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Судом встановлено, що за період з січня 2016 по серпень 2016 військовою частиною НОМЕР_2 та за період з вересня 2016 по лютий 2018 військовою частиною НОМЕР_1 позивачу не проведено виплату індексації грошового забезпечення, що підтверджується архівною довідкою Львівського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179_2/К-2041/50 від 14.01.2021 (а.с.29-30) та довідкою Військової частини НОМЕР_1 №350/496/25/672 від18.12.2020 (а.с.27).

Відповідачі вказаний факт не заперечують, втім, вважають, що індексація грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_2 не здійснювалась та не нараховувалась правомірно.

Обґрунтовуючи правомірність не проведення індексації грошового забезпечення позивача у вказаний період, відповідач посилається зокрема на те, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 - лютий 2018 року у Міноборони не було.

Суд вважає безпідставними такі доводи відповідача з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява №63134/00).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Суд також враховує і рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013, в якому зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.

Тобто, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Щодо покликання відповідача 1- Військової частини НОМЕР_1 на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України як на підставу для відмови у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, суд зауважує, що відповідно до Порядку №1078, роз`яснення щодо його застосування надає Мінсоцполітики. Крім того, право позивача на нарахування та отримання індексації грошового забезпечення гарантується Законом, у зв`язку з чим листи Департаменту фінансів Міністерства оборони України, на які посилається відповідач, не є нормативно-правовим актом та не можуть застосовуватися відповідачем, як передбачене Порядком роз`яснення, оскільки його видано не Мінсоцполітики.

Таким чином, відсутність механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

До того ж, відповідачами не надано жодних доказів для підтвердження факту відсутності в бюджеті відповідного рівня, з якого він фінансується коштів на індексацію грошового забезпечення, і як наслідок не надходження відповідних фінансових асигнувань на рахунки для виплати індексації військовослужбовцям у вказаний період, а також не доведено ту обставину, що ними протягом 2016-2018 надсилались відповідні заявки до вищестоящого органу стосовно потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Твердження відповідачів про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч. 6 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-ХІІ, на яку посилається відповідач, не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Такі висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17, від 19 червня 2019 року у справі № 825/1987/17.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що не нарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 є протиправною бездіяльністю з боку відповідачів, відтак, відповідна позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Встановивши протиправну бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, а його заперечення не ґрунтуються на вимогах чинного національного законодавства та засадах верховенства права. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Тому позов належить задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :
адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період вересень 2016 року по лютий 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період вересень 2016 року по лютий 2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період січень 2016 року по серпень 2016 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період січень 2016 року по серпень 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Грень Н.М.