Справа № 620/1252/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1252/20 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Епель О.В., Собківа Я.М., за участю секретаря: Зуєнка Д.П. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити ді,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні перерахунку раніше призначеної (перерахованої) йому згідно положень статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1798-ХІІ ''Про прокуратуру'' пенсії за вислугу років, та скасувати прийняте ним оформлене розпорядженням комісії рішення у його пенсійній справі №143035/2528 про неперерахунок (відмову йому у перерахунку) пенсійних виплат за вислугу років у зв`язку із підвищенням (з 06.09.2017) прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 ''Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури'' (в редакції змін, внесених постановою КМУ від 30.08.2017 №657);

- зобов`язати відповідача у зв`язку із підвищенням (з 06.09.2017) прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 ''Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури'' (в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657), за матеріалами його пенсійної справи №143035/2528, на підставі виданої прокуратурою Чернігівської області довідки від 26.02.2020 №18-23 про суму розміру складових заробітної плати за останньою прокурорською посадою (станом на 06.09.2017), відповідно до положень (в первинній редакції) частини 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII ''Про прокуратуру'', здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної (перерахованої) йому згідно положень статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1798-ХІІ ''Про прокуратуру'' пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 90% від загальної суми розміру (45 696,00 грн.) місячної (чинної) заробітної плати за відповідною (прирівняною) посадою Ніжинського міськрайонного прокурора Чернігівської області, яка прирівняна до керівника місцевої прокуратури з включенням в неї всіх сум її складових видів оплати праці (посадового окладу - 8000,00 грн., надбавки за класний чин ''старший радник юстиції'' - 2400,00 грн., надбавки за вислугу років (40%) - 3200,00 грн., надбавки за високі досягнення праці або за виконання особливо важливої роботи (80%) - 10 880,00 грн., премії (60%) - 14688,00 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення (1/12) - 3264,30 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (1/12) - 3264,00 грн.), зазначених в довідці прокуратури Чернігівської області від 26.12.2020 №18-23 про заробітну плату виплат (на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), загальна сума розміру яких (45696,00 грн.) не перевищувала на момент виникнення у нього (13.12.2019) умов і порядку реалізації права на перерахунок пенсійних виплат за вислугу років, встановленої законодавством України суми максимальної величини бази єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та виплачувати йому пенсію за вислугу років у повному перерахованому розмірі (без обмеження її максимального розміру, встановленого пенсійним законодавством України граничним розміром пенсії), з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії - з 13.12.2019.

Позов мотивовано тим, що процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом і механізмом їх проведення. У зв`язку із наведеним, при перерахунку призначеної йому пенсії, як працівнику прокуратури, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ ''Про прокуратуру'' (в редакції від 17.01.2002 №2981-ІІІ). Крім того, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 вирішено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 11.03.2020 №14 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ ''Про прокуратуру'' (в редакції від 11.01.2005 №2267-IV).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.03.2020 провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ ''Про прокуратуру'' (в редакції від 11.01.2005 №2267-IV), постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 26.02.2020 №18-23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, із урахуванням раніше здійснених виплат, без обмеження граничного розміру.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, то позивач має право на перерахунок пенсії на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у розмірі 90% від місячного заробітку і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії, що діяли на момент її призначення позивачу. При цьому, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повинен був провести позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви від 02.03.2020 відповідно до статті 50-1 Закону України№1789-ХІІ «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати з 01.03.2020.

Відповідач не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд залишив поза увагою те, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії чинним є Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697 - VII, відповідно до частини 20 статті 86 якого визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різниця в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшення розміру складових та його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою,третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Також вказав, що суд не врахував те, що абзацом 5 підпункту 2 пункту 42 Розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-УІІІ, внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VII, зокрема його частина 20 статті 86 викладена в новій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Крім того, зазначив, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу перерахованої пенсії без обмежень максимальним розміром нічим необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 27.01.2005 перебуває на обліку у ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ ''Про прокуратуру''.

26.02.2020 прокуратурою Чернігівської області видано позивачу довідку №18-23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657(а.с.52).

Враховуючи наведене та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, позивач 02.03.2020 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с.53).

Розпорядженням ГУПФУ в Чернігівській області від 11.03.2020 №14 позивачу відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку з посиланням на частину 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», оскільки пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Після 13.12.2019 нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, які працюють на відповідній посаді, не приймались (а.с.57).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 11.03.2020 №2500-0334-8/7639 (а.с.55-56).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), згідно з частинами першою-другою якої у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 % місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 року № 3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з ч.ч. 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 року № 3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VІІІ (далі - Закон № 76-VІІІ) до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14.10.2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015.

Відповідно до ч. 12 ст. 86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, ч.ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1 Закону.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме: в ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, п. 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно з Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ до статті 50-1 вказаного Закону неодноразово вносились зміни.

У той же час, нова редакція статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами (Законами № 76-VІІІ та № 213-VІІІ).

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів наголошує, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ із розрахунку 90% складових заробітної плати (вказане, окрім іншого, встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили №№ 740/3074/13-а, 740/1623/15, 740/1289/16-а).

Як уже зазначалось, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІІ внесено зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Тобто, норми Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ в цій частині до позивача не застосовуються, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Натомість, позивачу пенсія призначена відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Таким чином, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопад 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд.

Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.

Більш того, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

З урахуванням викладеного, на момент розгляду даної справи, законодавством України передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якої таке право може бути реалізовано за умови прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та надання позивачем довідки про заробітну плату при звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки довідкою Прокуратури Чернігівської області від 26.02.2020 №18-23 визначено розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача, то позовні вимоги останнього щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Чернігівської області від 26.02.2020 №18-23 підлягають до задоволення.

Доводи скаржника про передчасне задоволення судом позовних вимог про зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії без обмежень максимальним розміром, оскільки спірні правовідносини щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача не виникали, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі «Джорджевич проти Хорватії» (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» (VanOosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо відсутності підстав обмеження пенсії граничним розміром, оскільки вважав, що позивач не має права на перерахунок взагалі.

Водночас, перерахунок пенсії у разі її обмеження максимальним розміром змусить позивача повторно звертатись до суду з позовом.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На переконання колегії суддів, позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір.

Позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром. Відсутність заперечень в цій частині у рішенні відповідача, що оскаржується, не свідчить, що з цього питання відсутній спір.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії без обмежень максимальним розміром є правомірною та правильно задоволена судом першої інстанції, а отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм права.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на те, що дана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, суд апеляційної інстанції враховав правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення про задоволення позовних вимог з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т.Черпіцька
Судді: О.В. Епель
Я.М. Собків