Справа № 520/13501/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 р. № 520/13501/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Жука С.В.,

представника позивача - Смолякової І.О.,

представника відповідача - Денисової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вул.Безлюдівська, буд. 1, м. Харків, 61109) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 23.07.2018 №1364 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Харківгаз".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачу невідомо про підстави, які вказані відповідачем в наказі від 23.07.2018 №1364 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Харківгаз", а самого лише посилання на п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України недостатньо для проведення позапланової перевірки, за таких обставин, на думку позивача, спірний наказ є протиправним, а отже, є таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 р. відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст.262 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 призначено розгляд справи №520/13501/20 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що оскільки перевірка розпочата, а здійснення перевірки є реалізацією відповідачем його компетенції, то спірний наказ за встановленого факту проведення на його підставі перевірки реалізований, тому вичерпав свою дію. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Протокольною ухвалою від 01.03.2021 року замінено відповідача у справі №520/13501/2020 з Офісу великих платників податків ДПС його правонаступником - Північним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Протокольною ухвалою від 17.03.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 24.07.2018 по 18.09.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі наказу Офісу ВПП ДФС від 23.07.2018 № 1364 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Харківгаз» (на той час - ПАТ «Харківгаз») () з питань нарахування та сплати екологічного податку з викидів забруднюючих речовин "метану" за період з 01.07.2017 по 30.06.2017 р., за результатами якої складено акт перевірки від 25.09.2018 № 52/28-10-50-12-08/03359500 (т.1, а.с.15-49).

Вказаним актом перевірки було встановлено порушення ПАТ «Харківгаз» п. 240.1 ст. 240, п.п. 242.1.1, п. 242.1, ст. 242, ст. 243, п. 249.1, п. 249.2, п. 249.3 ст. 249 Податкового Кодексу України, в результаті чого було встановлено заниження екологічного податку на загальну суму 7225483,12 грн. за період з 01.07.2015 по 30.06.2017.

На підставі акту перевірки №52/28-10-50-12-08/03359500 від 25.09.2018 відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 № на загальну суму 9031853,90 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням за платежем екологічний податок на суму 7225483,12 грн., за штрафними санкціями на суму 1806370,78 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення від 16.10.2018 №, яке винесено на підставі акту перевірки №52/28-10-50-12-08/03359500 від 25.09.2018 до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.07.2019 рішення суду першої інстанції скасував, позов задовольнив, скасував податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 №.

Постановою Верховного суду від 14 вересня 2020 року постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 скасовано, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 по справі № 520/9364/18 залишено в силі.

Предметом оскарження в даних спірних відносинах є наказ Офісу ВПП ДФС від 23.07.2018 № 1364 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ" Харківгаз" на підставі якого, проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за наслідком якої складено акт №52/28-10-50-12-08/03359500 від 25.09.2018 та винесено податкове повідомлення - рішення від 16.10.2018 №.

Вважаючи наказ Офісу ВПП ДФС від 23.07.2018 № 1364 протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.20.1.4п.20.1ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 78 п. 78.4 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Судом встановлено встановлено, що В.о. начальником Офісу великих платників податків ДФС 23.07.2018 було прийнято рішення, яке оформлено у формі наказу №1364 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Харківгаз" за період діяльності з 01.07.2014 по 30.06.2017 з метою перевірки повноти нарахування та сплати екологічного податку за викиди забруднюючої речовини "метан".

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 25.09.2018 № 52/28-10-50-12-08/03359500.

В Акті перевірки встановлено порушення ПАТ «Харківгаз» п. 240.1 ст. 240, п.п. 242.1.1, п. 242.1, ст. 242, ст. 243, п. 249.1, п. 249.2, п. 249.3 ст. 249 Податкового Кодексу України, в результаті чого було встановлено заниження екологічного податку на загальну суму 7225483,12 грн. за період з 01.07.2015 по 30.06.2017.

В судовому засіданні суду представник позивача пояснив, що за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення, яке було оскаржено останнім в судовому порядку.

Так, Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року скасовано, позов задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 №.

Постановою Верховного суду від 14 вересня 2020 року постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 скасовано, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 залишено в силі.

Отже, наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкового повідомлення - рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку ще у 2019 році.

Натомість, про скасування наказу про призначення такої перевірки позивач звернувся після судового перегляду податкового повідомлення рішення, яке було винесено за результатом проведення перевірки на підставі спірного наказу.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені устатті 2 КАС України.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зпу справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому оскарження дій посадових осіб контролюючого органу після допуску їх до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки визнання дій щодо проведення перевірки не може призвести до відновлення порушеного права платника податків, а тому належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 21.02.2020 року по справі №826/17123/18.

Також, в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №826/17123/18 висловлено правову позицію з питань оскарження наказів про проведення перевірок у разі допуску податкових органів до проведення перевірок та правових наслідків процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної або фактичної перевірки.

Правовий висновок Верховного Суду за результатами розгляду адміністративної справи №826/17123/18 полягає в тому, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд зазначає, що податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оскаржуваний позивачем наказ не є такими, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання протиправним оскаржуваного наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №810/1048/17, від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, від 04.09.2020 у справі № 826/20081/16.

При цьому, суд зауважує на те, що позивач під час судового оскарження податкового повідомлення - рішення відповідача мав можливість посилатися на порушення порядку проведення такої перевірки, яким поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, мала бути надана правова оцінка.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на проведення перевірки та прийняття за результатами такої перевірки податкового повідомлення -рішення, яке було оскаржено позивачем в судовому порядку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2021 року.

Суддя О.М.Тітов