Справа № 280/2842/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

13 квітня 2021 року Справа № 280/2842/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі також відповідач 1), Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської (далі також відповідач 2), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 та відповідача 2, яка полягає у невиплаті позивачу - внутрішньо переміщеній особі невиплаченої пенсії та усіх належних соцвиплат (помісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні) за період: з 01.11.2017 по 01.03.2021, визнавши недійсним незаконне рішення комісії від 25.10.2017 №77;

2) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 виплатити позивачу - внутрішньо переміщеній особі, всі вищезазначені соцдопомоги для внутрішньо переміщених осіб, які передбачені законом, та пенсію з моменту їх припинення, тобто з 01.11.2017 по 01.03.2021 з виплатою виниклої заборгованості по їх виплаті з 01.11.2017.

Крім того, просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії позивачу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виплати пенсії за період з 01.11.2017 по 01.03.2021, а також бездіяльність Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради щодо не виплати позивачу соціальної допомоги як внутрішньо-переміщеній особі, зокрема, помісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Необхідно звернути увагу, що вищезазанчений вид соціальної допомоги та пенсія є різними видами соціальних виплат, які виплачуються різними суб`єктами владних повноважень за наявності відповідних підстав, визначених різними нормативно-правовими актами. Відповідно припинення таких соціальних виплат також регулюється різними нормами законодавства.

Вищенаведене у сукупності зі змістом поданих до позовної заяви письмових доказів дозволяє дійти висновку, що такі вимоги не є пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Крім того, заявлені вимоги не є похідними вимогами в розумінні п.23 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки задоволення одних позовних вимог не залежить від задоволення інших позовних вимог, заявлених одночасно.

Отже, позивачем порушено правила об`єдання позовних вимог, що відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України може бути підставою для повернення позовної заяви.

Таким чином позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 172 КАС України або навести обгрунтовані підстави для об`єднання позовних вимог, спрямованих Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Управлінню соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради, в одному провадженні та доцільність їх спільного розгляду.

Крім того, відповідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч даної норми у позові не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача 2.

Відповідно до ч.1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 4 ч.5 статті 160 КАС України визначено, що у позовній заяві, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Слід зазначити, що предмет судового розгляду, який досліджується судом має бути чітким та зрозумілим, формулювання позовних вимог у спосіб обраний позивачем шляхом «визнання бездіяльності щодо не виплати та зобов`язання відповідача 2 виплатити усіх соціальних допомог, передбачених законом» є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог та дійсного предмету позову які саме види соціальної допомоги позивачу просить суд зобов`язати відповідача 2 виплатити.

Крім того, позивач просить визнати недійсним рішення комісії від 25.10.2017 №77, однак не визначає назву органу влади, яким зазначене рішення прийнято, що перешкоджає суду визначити остаточний суб`єктний склад учасників справи.

Таким чином, вимоги позивача не конкретизовані, що не відповідає вимогам КАС України, у зв`язку з чим позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до положень частини 1 статті 5 КАС України.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч даної норми в позові не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2 270,00 грн.

Позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру (про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виплати пенсії, про визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської щодо не виплати соціальної допомоги, про визнання недійсним рішення комісії від 25.10.2017 №77 та похідні від них вимоги зобов`язального характеру), отже за заявленими позовними вимогами, у тому вигляді, як вони викладені у поданій позовній заяві, сума судового збору становить 2 724,00 грн. (908,00 + 908,00 + 908,00).

Всупереч вимогам ч.3 ст.161 КАС України позивачем до позову не додано доказів сплати судового збору.

У позовні заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тяжким становищем.

Розглянувши вказане клопотання суддя зазначає, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до норм процесуального закону та норм спеціального закону, яким є Закон України Про судовий збір, інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та правом позивача (заявника) на доступ до правосуддя, з іншого боку.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як передбачено ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Необхідно звернути увагу, що Законом України Про судовий збір не встановлено пільг зі сплати судового збору за критерієм предмету спору щодо захисту соціальних прав.

У справах такої категорії суд може звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але єдиною підставою для цього є врахування судом майнового стану сторони.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зазначений принцип кореспондується з вимогами ч.1 ст.8 КАС України, відповідно до яких усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи з цього, суд повинен зважено підходити до вирішення питання про надання учаснику справи певних переваг у вигляді пільг зі сплати судового збору (у тому числі у спосіб відстрочення, розстрочення чи звільнення від його сплати). Метою такого підходу є недопущення порушення принципу рівності сторін та дотримання балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та правом позивача (заявника) на доступ до правосуддя, з іншого боку, з урахуванням цінностей демократичного суспільства.

Враховуючи наведене, висновок суду необхідність звільнення (розстрочення чи відстрочення) від сплати судового збору не може ґрунтуватись виключно на твердженнях особи, яка заявляє відповідне клопотання, про її незадовільний майновий стан, а повинен бути обґрунтований належними та допустимими доказами.

Зазначене свідчить про наявність обов`язку у особи, яка заявляє клопотання про звільнення (розстрочення чи відстрочення) від сплати судового збору, довести належними та допустимими доказами, що її майновий стан є настільки незадовільним, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Слід зазначити, що матеріали позовної заяви не містять доказів незадовільного майнового стану позивача.

Таким чином, ненадання позивачем жодних доказів на підтвердження такого рівня майнового стану, який перешкоджає йому сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі, позбавляє суд можливості задовольнити заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому необхідно зазначити, що такими доказами можуть слугувати, наприклад (але не виключно), інформація контролюючого фіскального органу про одержані позивачем доходи за попередні періоди, індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про суми отриманої пенсії застрахованою особою тощо.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст.133, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

1) позовної заяви (оригінал для суду та копії відповідно до кількості учасників справи) у якій необхідно:

- привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України або навести обгрунтовані підстави для об`єднання позовних вимог, спрямованих Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Управлінню соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради, в одному провадженні та доцільність їх спільного розгляду;

- зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Управління соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради;

- привести позовні вимоги у відповідність до положень частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- зазначначити інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

2) доказів сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) за три позовні вимоги немайнового характеру або обґрунтованої заяви про звільнення від сплати судового збору, підтвердженої належними та допустимими доказами.

Реквізити для сплати судового збору: "Отримувач коштів ГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров./22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA4008512; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу - *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Запорізький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Семененко