Справа № 540/823/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/823/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №82 від 08.09.2020 щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 18.05.2020 №18-242вих-20 та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.05.2020 року з розрахунку 82% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 18.05.2020 №18-242вих-20, без обмеження пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №82 від 26.10.2020 щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-371вих-20 та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2020 року з розрахунку 82% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-371вих-20, без обмеження пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.01.2021 р. №14 "Про утримання надміру виплачених сум пенсій" відповідно до якого утримано з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 59025,94 грн.

Ухвалою від 10.03.2021р. відкрите спрощене провадження у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні Херсонської обласної прокуратури та одночасно з 01.10.2010 отримує пенсію прокурора за вислугу років, яка на момент її призначення визначена у розмірі 82 % від суми місячної (чинної) заробітної плати. Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області прийняло рішення якими знизило розмір пенсії до 60%, обмежило виплату пенсії граничним розміром у 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та, зобов`язало позивача повернути суму надмірно сплаченої пенсії у розмірі 59025,94 грн. Позивач стверджує про протиправність таких рішень відповідача, оскільки на момент призначення йому пенсії діяли норми ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та пенсія йому призначена у розмірі 82 % від суми місячної (чинної) заробітної плати без будь-яких обмежень. Усі подальші зміни до законодавства, що регулюють пенсійне забезпечення прокурорів не можуть на нього розповсюджуватись, оскільки пенсія йому призначення до набрання ними чинності та відповідно до принципу недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини.

Щодо повернення надмірно сплаченої пенсії у розмірі 59025,94 грн. стверджує, що дане рішення відповідачем прийнято у зв`язку із поновленням позивача на посаді за рішенням суду. Вважає рішення ГУ ПФУ у Херсонській області від 20.01.2021 за №14 протиправним, оскільки переплата у розмірі пенсійних виплат виникла без будь-якої його недобросовісності та за відсутності розрахункової помилки, адже у період часу з 07.05.2020 до 21.12.2020 позивач де-факто не працював через незаконне звільнення і це сталось з вини роботодавця.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-УІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII). На сьогоднішній день діє норма розрахунку пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ, яка визначає відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати, а саме 60%. Частиною 2 статті 86 Закону № 1697-УІІ передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-УІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Посилаючись на абзац 2 п. 2 розділу II Закону №3668-VІ стверджує, що виплата пенсії без обмеження максимальним розміром має відбуватись лише до того часу, поки розмір пенсії, що виплачується, не буде перевищувати максимальний її розмір. При цьому, розмір пенсії позивача на дату набрання чинності Закону №3668-VІ становив 3451,59 грн. та не перевищував десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (784,00 грн. х 10 = 7840 грн.). Оскільки розмір пенсії позивача не досягав 10 прожиткових мінімумів, то обмеження до нього не застосовувалось. Після перерахунку пенсії, її розмір збільшився, відповідно було застосовано обмеження.

Щодо повернення надмірно сплачених сум пенсії, зазначив, що частиною 3 п. 15 статті 86 Закону №1697-VІІ (зі змінами) визначено, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Позивач 20.05.2020 року звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з роботи та із більшого заробітку, у зв`язку з чим, позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру". 29.12.2020 року зареєстровано звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким повідомлено, що наказом Херсонської обласної прокуратури від 15.12.2020 № 866к, позивача поновлено на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно - розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 6 травня 2020 року на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 540/1430/20. Тобто, підставою для перерахунку є особиста заява позивача та наказ про поновлення на посаді, що засвідчується записом в трудовій книжці, яка є основним документом щодо підтвердження стажу роботи (ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення").

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , працює на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні Херсонської обласної прокуратури з 18.07.2016, що підтверджується копією трудової книжки.

Також позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 26.04.2010 року як отримувач пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ. Розмір пенсії з дати призначення становив 82 % від суми місячної (чинної) заробітної плати (3451,59 грн.)

20.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з роботи та із більшого заробітку, до заяви надав копію трудової книжки із записом про звільнення 05.05.2020 з органів прокуратури Херсонської області та довідку Херсонської обласної прокуратури від 18.05.2020 року №18-242 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

У серпні 2020 року позивач отримав лист ГУ ПФУ в Херсонській області від 12.08.2020 №3005-2798/5-02/8-2100/20, відповідно до якого позивачу повідомлено наступне: «…розмір пенсії з 20.05.2020 склав 24462,08 грн (29831,81 гри х 82%). До виплати розмір пенсії з 20.05.2020 становив 16380,00 грн, з 01.07.2020 - 17120,00 грн (п.13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Доплату пенсійних коштів в загальній сумі 17960,00 грн. за період з 20.05.2020 по 30.06.2020 Вам нараховано на липень 2020 року разом з поточною пенсією».

Позивачеві рішенням від 08.09.2020р. № 82 здійснено перерахунок пенсії, при якому застосовано загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 60%, а також встановлено обмеження максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (17120,00 грн.).

21.10.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав нову довідку Херсонської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-371вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. У довідці зазначено, що заробітна плата за посадою прокурора відділу (прокурор відділу прокуратури області) на 11.09.2020 визначена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р9(ІІ)/2019 та статей 81, 86 Закону №1697 та складає 72834 грн.

На підставі поданих документів відповідач рішенням від 26.10.2020р. № 82 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.10.2020 року. За результатами перерахунку, при заробітній платі 72834,30 грн. розмір пенсії з 01.10.2020 року складає 43700,38 грн. (72834,30 грн. х 60%). Але, враховуючи обмеження, максимальний розмір пенсії, що виплачується з 01.10.2020 року становить 17120,00 грн. (1712,00 грн. х 10, де 1712,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.07.2020 року, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік").

Листом від 26.01.2021 №392-5286/5-02/8-2100/21 позивачу відповідачем повідомлено наступне, мовою оригіналу: «За результатом перерахунку, при заробітній платі 72834,30 грн., розмір пенсії з 01.10.2020 складає 43700,58 грн (72834,30 х 60%). Проте, враховуючи обмеження, визначені статтею 86 Закону №1697, розмір пенсії до виплати з 01.10.2020 становить 17120,00 грн (1712 грн х 10), з 01.12.2020 - 17690,00 грн (1769,00 грн х 10), де 1769,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2020)».

Не погодившись із цими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Щодо вимоги позивача про скасування вказаних рішень та зобов`язання провести перерахунок пенсії у розмірі 82% від суми заробітної плати зазначених у довідках Херсонської обласної прокуратури від 18.05.2020 року №18-242 вих-20 та від 20.10.2020 року №21-371 вих-20, без обмеження граничного її розміру, суд зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), згідно з частинами першою-другою якої (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.ч. 12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VІ (набрав чинності 01.10.2011 року) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80% місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно ч.ч. 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015 року.

Відповідно до ч.12 ст.86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, ч.ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1 Закону.

Надалі, згідно з Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2015 (далі Закон № 76-VІІІ) частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 3668-VІ) та частину 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ викладено в нових, однакових редакціях такого змісту: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Цим же Законом розмір пенсії у відсотках до заробітної плати зменшено з 70 до 60.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 60% сум чинної заробітної плати) відбулася вже після призначення позивачу пенсії у розмірі 82%.

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд звертає увагу, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2011 року йому нарахована пенсія за вислугу років згідно з Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ із розрахунку 82% складових заробітної плати.

Як уже зазначалось, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90% до 60% сум чинної заробітної плати, що відбулася після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Наведене також слідує з буквального тлумачення приписів законів, якими вносились зміни до максимального відсоткового розміру пенсії, оскільки як норми ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ так і норми нового Закону - №1697-VII (з урахуванням змін) встановлювали розмір відсоткового значення пенсії для її призначення, а не для перерахунку.

Тому зменшення пенсії позивачу до 60% місячного заробітку за відповідною посадою, на час прийняття спірних рішень відповідачем, на думку суду, є протиправним, та таким що в порушення ст.ст. 22, 58 Конституції України, звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.05.2018 по справі № 308/11498/16-а, від 19.06.2018 по справі №583/2264/17, від 31.07.2019 по справі № 569/4150/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи, що на момент перерахунку пенсії позивач був звільнений із органів прокуратури та фактично не працював, відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивачу під час її перерахунку до 60% від заробітку.

Щодо дій ГУ ПФУ в частині встановлення обмеження максимального розміру пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Законом №213-VІІІ внесено зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років та на сьогодні втратила чинність.

Відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Наведена норма також введена до Закону №1697-VII пунктом 15 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII (далі - Закон № 213-VIII).

Відповідно п. 1 Прикінцевих положень вказаного закону, пункт 15 розділу I Закону набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Тобто, з 25.04.2015 року діють обмеження максимального розміру пенсії розміром десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Абзацом першим частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ (далі - Закон №3668-VІ) передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У контексті викладеного слід зазначити, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України.

Тобто, безпідставним, на переконання суду, є застосування до правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Натомість, позивачу пенсія призначена відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Таким чином, до розміру пенсії позивача не могли застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ, на час прийняття спірних рішень відповідачем.

Аналогічна позиція щодо правозастосування даної правової норми викладена у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021р. по справі № 540/3192/20 та від 07.04.2021р. у справі № 540/3888/20.

Суд вважає помилковим посилання відповідача як на правомірність обмеження суми пенсії позивача на абзац другий частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ з огляду на наступне.

Абзацом другим частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ передбачено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Із аналізу даної правової норми слідує, що пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

Тобто дана норма стосується фактично осіб, яким пенсія призначена до 01.10.2011 року та її розмір перевищував максимальний розмір пенсії, встановлений Законом №3668-VІ - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд відмічає, що позивачу пенсія призначена 26.04.2010р., тобто до набрання чинності Законом №3668-VІ у розмірі 3451,59 грн.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 1 січня - 695 грн., з 1 квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 грн.

Тобто станом на 26.04.2010р. десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність становили 7060,0 грн (706 х 10), що є меншим за призначену позивачу пенсію.

Відтак до позивача не може бути застосований абзац другий частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ, а підлягає застосуванню абзац перший частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ, яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Із урахуванням наведеного та зважаючи на те, що при прийнятті спірних рішень відповідача позивач був звільнений із органів прокуратури, тобто був непрацюючим пенсіонером, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині скасування спірних рішень відповідача №82 від 08.09.2020р. та №82 від 26.10.2020р.

Разом із тим, суд відмічає, що відповідно до ч. 3 п. 15. ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ із 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Позивач, працюючи на посаді прокурора, отримував пенсію відповідно до вказаної правової норми та не оскаржував її виплату на підставі ч. 3 п. 15. ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ ні раніше, ні у справі, що розглядається.

Судом встановлено, що позивач звільнений із посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 05 травня 2020р. та поновлений за рішенням суду на цій же посаді з 06 травня 2020 року. Матеріали справи не містять відомостей про подальше звільнення позивача, натомість як доказ його перебування на посаді позивач надав суду копію трудової книжки, у якій останнім записом є запис № 27 від 21.12.2020р. «Запис № 26 не дійсний. Поновлений на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року», наказ № 866к від 15.12.2020р.

Тобто позивач на сьогодні працює на зазначеній вище посаді та отримує відповідну заробітну плату, відтак в силу ч. 3 п. 15. ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ йому має виплачуватись пенсія в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак питання виплати позивачу пенсії у розмірі 82% від загальної суми складових місячної заробітної плати без обмежень, про які просить позивач у позовних вимогах може бути розглянуто після його звільнення з роботи та поновлення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Тобто на сьогодні права позивача в частині виплати пенсії у розмірі 82% від загальної суми складових місячної заробітної плати без обмежень не порушені.

Суд не може приймати рішення на майбутнє, а розглядає лише спір щодо правовідносин, що вже існують.

Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 82% від загальної суми складових місячної заробітної плати без обмеження пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.01.2021 р. №14 "Про утримання надміру виплачених сум пенсій" відповідно до якого утримано з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 59025,94 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу прокуратури Херсонської області від 30.04.2020 № 182к позивача звільнено з 05.05.2020 з займаної посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області на підставі п.9 ч.І ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Про вказану обставину позивач повідомив відповідача, що не заперечується сторонами.

Абзацами 4, 5 ч. 15 статті 86 Закону №1697-УІІ (зі змінами) визначено, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Позивач оскаржив своє звільнення до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі №540/1430/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Херсонської області №182к від 30 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області та органів прокуратури;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року;

- стягнуто з Херсонської обласної прокуратури (73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33, ) на користь ОСОБА_1 161376,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 06 травня 2020 року до 21 жовтня 2020 року включно, з відрахуванням податків та обов`язкових платежів.

На підставі наказу Херсонської обласної прокуратури від 15.12.2020 №866к, з яким позивач ознайомився 21.12.2021, виконано рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

29.12.2020 року відповідачем зареєстроване звернення позивача за №5286/Б-2100-20 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким повідомлено, що позивача поновлено на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно- розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 6 травня 2020 року на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 540/1430/20.

Даний факт підтверджується записом в трудовій книжці про поновлення на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 06.05.2020 (наказ від 15.12.2020 №866к).

20.01.2021р. відповідач прийняв рішення № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсії, відповідно до якого встановлено суму переплати позивачу пенсії за період з 20.05.2020р. по 30.09.2020р. у розмірі 59025,94грн.

Посилаючись на ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пропонує повернути переплату добровільно, інакше переплата утримуватиметься із пенсії у розмірі 20% до її повного погашення.

Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч.1 ст.50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. № 6-4 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Відповідач пов`язує утримання надміру виплаченої пенсії позивача із реалізацією рішення суду про його поновлення на посаді прокурора.

Судом встановлено, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/1430/20 прийняте 21.10.2020р. і даним рішенням позивач поновлений на роботі із 06.05.2020р.

Тобто позивач надав відповідачу інформацію про своє поновлення після того як дізнався про вказану подію.

Відтак жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14, від 22.01.2014 р. у справі № 6-151цс13 та Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 р. у справі № 487/3380/16-а.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати йому сум пенсії, а відтак у відповідача були відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позов.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області №82 від 08.09.2020 щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 18.05.2020 №18-242вих-20 та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області №82 від 26.10.2020 щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-371вих-20 та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області від 20.01.2021 р. №14 "Про утримання надміру виплачених сум пенсій" відповідно до якого утримано з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 59025,94 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (, адреса: 73036, м. Херсон, вул.. 28 Армії, 6) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2724,0 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири грн.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010201