Справа № 826/17705/16
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Лещенко В.С.,

За участю представника позивача: Демченко С.В.,

представника відповідача: Перепелиця А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної податкової служби до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Державної податкової служби у Львівській області, про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог просив: стягнути з рахунків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податковий борг в сумі 4 455 948,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується заборгованість, що виникла на підставі самостійно обчислених сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування газу в розмірі 3 678 174,74 грн. та штрафних санкцій у розмірі 777 773,79 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що податковий борг виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання протягом установленого строку.

У свою чергу, заборгованість з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у ПАТ «Укрнафта» перед бюджетом підтверджується податковою звітністю, витягами з інтегрованої картки платника податків, довідками-розрахунками про податковий борг.

З огляду на вказане, на думку контролюючого органу, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що дані з ІКП не є первинним документами, оскільки мають похідний характер та є результатом відображення, систематизації та узагальнення первинних показників.

Оскільки позивач не довів наявність у відповідача податкового боргу, в погашення якого спрямував ПАТ «Укрнафта» спрямувала грошові кошти, сплачені платіжними дорученнями, тому суд обгрунтвоано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статті 59 ПК України Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області 07.10.2015 прийнято податкову вимогу №691-23.

У подальшому, Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» подані розрахунки з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводневої сировини: від 13.07.2016 №, №, №, від 16.08.2016 №, №, №, від 16.09.2016 №, №, №, від 18.10.2016 №, №, №.

У свою чергу, відповідачем згідно наступних платіжних доручень здійснено оплату:

- від 30.11.2016 №2956 на суму 966 989,11 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за червень 2016 року;

- від 30.11.2016 №5163 на суму 443 535,98 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти червень 2016 року;

- від 02.12.2016 №2950 на суму 4 131 434,70 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти за червень 2016 року;

- від 04.01.2017 №3562 на суму 1 085 700,76 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за липень 2016 року;

- від 05.01.2017 №5556 на суму 1 407 107,12 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти за липень 2016 року;

- від 05.01.2017 №3551 на суму 3 138 814,39 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти за липень 2016 року;

- від 08.02.2017 №4133 на суму 4 536 032,28 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти за серпень 2016 року;

- від 08.02.2017 №4139 на суму 1 055 997,16 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за серпень 2016 року;

- від 08.02.2017 №4749 на суму 4.633 273,97 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування нафти за вересень 2016 року;

- від 08.02.2017 №4755 на суму 1 200 117,41 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за вересень 2016 року.

Разом з тим, у відповідності до довідки Головного управління ДФС у Львівській області від 10.06.2019 №7004/10/57.17-06 про суми непогашеного податкового боргу платника податків по ПАТ «Укрнафта» сума залишку податкового боргу, станом на 05.06.2019 становить 4 455 948,53 грн. з яких: рентна плата за користування надрами для видобування природного газу 3 678 174,74 грн. та штрафні санкції донараховані згідно з податковим повідомленням рішенням від 30.08.2016 № у розмірі 777 773,79 грн.

У зв`язку з несплатою у добровільному порядку вказаного боргу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сплату рентної плати за користування надрами для видобування природного газу було сплачено відповідно до платіжних доручень від 30.11.2016 №2956, від 04.01.2017 №3562, від 08.02.2017 №4139, від 08.02.2017 №4755, а також рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018 в адміністративній справі №826/8686/17 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.08.2016 №, яким донараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 777 773,79 грн, відтак підстави для стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податкового боргу в сумі 4 455 948,53 грн. - відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України врегульовує відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, відповідно до пункту 257.1 статті 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю (пункт 257.1).

У свою чергу, платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (пункт 257.2 статті 257 Податкового кодексу України).

У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.

Несплачені грошові зобов`язання у встановлений законом строк - протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження, яке відбувається в день набрання законної сили судовим рішенням, є податковим боргом платника податків, з виникненням якого контролюючий орган має вжити заходів для його погашення, зокрема надіслати платникові податкову вимогу щодо погашення суми податкового боргу.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 810/272/16.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Головного управління ДФС у Львівській області від 10.06.2019 №7004/10/57.17-06 про суми непогашеного податкового боргу платника податків по ПАТ «Укрнафта» відповідно до розрахунків з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводневої сировини: від 13.07.2016 №, №, №, від 16.08.2016 №, №, №, від 16.09.2016 №, №, №, від 18.10.2016 №, №, № сума залишку податкового боргу, станом на 05.06.2019 становить 4 455 948,53 грн., з яких рентна плата за користування надрами для видобування природного газу 3 678 174,74 грн.

При цьому, позиція податкового органу ґрунтувалась на тому, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів сплати до бюджету податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу.

У свою чергу, відповідачем на підтвердження сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу подано до суду платіжні доручення на загальну суму 4 308 408,44 грн: від 30.11.2016 №2956 на суму 966 989,11 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за червень 2016 року; від 04.01.2017 №3562 на суму 1 085 700,76 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за липень 2016 року; від 08.02.2017 №4139 на суму 1 055 997,16 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за серпень 2016 року; від 08.02.2017 №4755 на суму 1 200 117,41 грн., призначення платежу: рентна плата за користування надрами для видобування газу природного за вересень 2016 року.

З огляду на вказане, обліковування станом на 05.06.2019 податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу в розмірі 3 678 174,74 грн. є необґрунтованим.

Посилання позивача про наявність податкового боргу за штрафними санкціями в розмірі 777 773,79 грн колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Так, згідно з довідкою Головного управління ДФС у Львівській області від 10.06.2019 №7004/10/57.17-06 штрафні санкції донараховані відповідно до податкового повідомлення-рішення від 30.08.2016 № у розмірі 777 773,79 грн.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПУ України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вірно відзначено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018 в адміністративній справі №826/8686/17, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24.02.2016 №, №, №, №, від 30.08.2016 №, № прийняті Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області.

Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018 у справі №826/8686/17 набрало законної сили 04.07.2018.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на сплату рентної плати за користування надрами для видобування природного газу відповідно до платіжних доручень від 30.11.2016 №2956, від 04.01.2017 №3562, від 08.02.2017 №4139, від 08.02.2017 №4755, а також скасування рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018 в адміністративній справі №826/8686/17 податкового повідомлення-рішення від 30.08.2016 №, яким донараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 777 773,79 грн. підстави для стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податкового боргу в сумі 4 455 948,53 грн. - відсутні.

Отже, висновок суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук