Справа № 320/13918/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про продовження строку усунення недоліків позовної заяви

12 квітня 2021 року м. Київ № 320/13918/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України (надалі - відповідач), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 9, в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України по заяві ОСОБА_1 № 1232 від 18 липня 2019 року протиправною та зобов`язати вчинити дії.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду: оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 840,80 грн (отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами разом з доказами поважності причин його пропуску; позовної заяву у друкованому або розбірливим рукописним текстом вигляді разом з її копією відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено, продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі № 640/585/20 на десятиденний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду позовної заяви у друкованому вигляді з метою зручності її розгляду та вирішення або розбірливим рукописним текстом з зазначенням правильності вимог даної позовної заяви та оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 840,80 грн (отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або належних та допустимих доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшли клопотання про поновлення терміну на подачу позовної заяви, про звільнення від сплати судового збору, про предмет позовних вимог та про збереження первинного змісту позовних вимог.

В обґрунтування вказаних вище клопотань позивач зазначає, що позивачем не було пропущено строк оскарження бездіяльності Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 № 1232 від 18 липня 2019 року, оскільки позивачем було використано право на досудове врегулювання та оскаржено вказану бездіяльність до вище стоячого пенсійного органу, а оскільки остаточне рішення у даній ситуації було прийнято 20 листопада 2020 року, то строк на звернення до суду має відраховуватись саме починаючи з 20 листопада 2020 року.

Позивач посилаючись на важке матеріальне становище просить суд звільнити останнього від сплати судового збору за подання позовної заяви, позивач зазначає, що сума судового збору, яка необхідна для подання позовної заяви, є значно більшою 5 % її річного доходу.

Також, позивач просить залишити первинний зміст позовних вимог, зазначаючи при цьому, що позивач оскаржує протиправну бездіяльність щодо заяви позивача № 1232 від 18 липня 2019 року, при цьому, позивач вказує, що оскаржує бездіяльність Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, в той час, як заява № 1232 від 18 липня 2019 року подавалась до сервісного центру Берегівського Відділення обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

На розгляді ж Пенсійного фонду України перебувала скарга позивача від 29.09.2020, що надійшла з Офісу Президента України.

Розглядаючи зазначені вище клопотання позивача, суд дійшов висновку про наступне.

Так, згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Як вже було зазначено в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху та встановлено судом з аналізу наданої ОСОБА_1 первинної позовної заяви вбачається, що позовна заява останньої написана нерозбірливим почерком, що унеможливлює суд належним чином дослідити виклад обставин, якими позивач повинен обґрунтувати свої вимоги із зазначенням доказів.

При цьому, суд зауважує, що вимоги до оформлення позовної заяви, зокрема, щодо того чи повинна вона бути викладена в друкованому вигляді або написана від руки, чинним законодавством чітко не визначено.

Проте, на переконання суду, зміст позовної заяви повинен бути викладений у спосіб зручний та зрозумілий для її читання.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що як вже було зазначено вище, позивачем було подано до суду клопотання про збереження первинного вигляду позовної заяви, щодо вказаного суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З аналізу первинно поданої позивачем позовної заяви судом встановлено, що позивачем як відповідачем по справі було вказано «Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України», вказано код ЄДРПОУ цього відповідача 00035323. При цьому відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за кодом , зареєстровано «ПЕНСІЙНИЙ ФОНД УКРАЇНИ», а не Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, як помилково вказано позивачем.

Також, суд звертає увагу, що у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, як вже судом було зазначено вище, позивачем як відповідача по справі було вказано «департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України».

Між тим, з аналізу наданих позивачем пояснень та клопотань, судом було встановлено, що позивач не погоджується з бездіяльністю щодо розгляду заяви позивача № 1232 від 18 липня 2019 року, яка була подана до Управління обслуговування громадян Берегівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, тобто до іншої юридичної особи.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного, суд звертає увагу позивача на те, що належним відповідачем в цій справі, за умови оскарження бездіяльності саме щодо розгляду заяви № 1232 від 18 липня 2019 року є Управління обслуговування громадян Берегівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а не департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України.

При цьому, в разі наполягання позивача до оскарженні бездіяльності саме Пенсійного фонду України, суд звертає увагу позивача на необхідність зазначення правильної та повної назви юридичної особи відповідача - Пенсійний фонд України. Позовні вимоги в такому разі повинні бути пред`явлені та сформульовані саме до вказаної установи.

Також, суд звертає увагу, що формування позивачем найменування суду першої інстанції, до якого подається заява «Київський окружний адміністративний суд» «можливо Окружний адміністративний суду міста Києва» суперечить чинним вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та не є не припустимим в межах процесуального адміністративного законодавства, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позивачу необхідно належним чином зазначити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

Таким чином, з урахуванням того факту, що позивачем подано позовну заяву з якої неможливо в повному обсязі встановити її зміст, оскільки вона написана нерозбірливим почерком, що унеможливлює її читання в частині тексту та у зв`язку з встановленим судом обставинами невідповідності позовної заяви вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача подати до суду позовну заяву у друкованому вигляді з метою зручності її розгляду та вирішення або розбірливим рукописним текстом з зазначенням правильності вимог даної позовної заяви у відповідності до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та висновків викладених Окружним адміністративним судом міста Києва у даній ухвалі.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_2 не є особою, на яку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

При цьому, з наданих позивачем доказів вбачається, що останнім на підтвердження обставин щодо відсутності коштів для сплати судового збору було надано до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04 березня 2021 року № 20461 за 4 квартали 2020 року.

Суд звертає увагу, що з аналізу наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що розмір належного до сплати судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Так, з розрахунку виплачених позивачу доходів позивачу за 2020 рік судом встановлено, що сукупність сум доходів позивача становить 62 821,80 грн, з урахуванням вказаної суми суд приходить до висновку, що розмір належного до сплати судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, оскілки сума судового збору становить 840,80 грн, а 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік становить 3 141,09 грн (62 821,80 грн х 5 %).

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час існують перешкоди для сплати останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, тобто, не підтверджено наявності обставин, які б давали суду можливість переконатись у скрутному матеріальному становищі позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання подати до суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин які підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору за подачу позовної заяви.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що належними та допустимими доказами на підтвердження реальності обставин які підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору за подачу позовної заяви можуть бути:

1. Довідку, що підтверджує заборгованість з виплати заробітної плати;

2. Довідку за формою 1-ДФ про доходи (а саме про відсутність доходу за попередній рік);

3. Документи про нарахування субсидій;

4. Документи про надання соціальної допомоги малозабезпеченим;

5. Довідка про розмір пенсії, стипендії та ін;

Аналогічні висновки викладені Вищим адміністративний суд України в ухвалі від 03 листопада 2016 року у справі №820/1543/16, в якій Вищим адміністративний суд України навів приклад доказів, які надають право суду задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що чинним законодавством встановлено, що суд не наділений повноваженнями самостійно обирати, або звільнити позивача від сплати судового збору, або відстрочити його сплату, або надати розстрочку у його сплаті.

Згідно частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи обставини справи, а також викладені у заяві позивачем підстави, з яких він просить продовжити йому строк для подання відзиву на позовну заяву, з метою недопущення порушення процесуальних прав сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для продовження строку на усунення недоліків позовної заяви у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви у друкованому вигляді з метою зручності її розгляду та вирішення або розбірливим рукописним текстом з зазначенням правильності вимог даної позовної заяви у відповідності до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та висновків викладених Окружним адміністративним судом міста Києва у даній ухвалі з зазначенням належним чином найменування суду першої інстанції, до якого подається заява та з зазначенням належного відповідача та позовних вимог, сформульованих до належного відповідача в цій справі;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 840,80 грн (отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись положеннями статей 121, 241 - 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачам десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивачів про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулись із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає

Суддя Н.В. Клочкова