Справа № 440/1125/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1125/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить (з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 36-43):

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, отриманої у період перебування позивача у відрядженні до ВО "Автоекспорт" при Торговому представництві СССР в Соціалістичній Федеративній Республіці Югославія з 21.08.1977 по 22.08.1979;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2021 №121 про відмову у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати, отриманої у період роботи у відрядженні до ВО "Автоекспорт" при Торговому представництві СССР в Соціалістичній Федеративній Республіці Югославія з 21.08.1977 по 22.08.1979;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати, отриманої у період роботи у відрядженні до ВО "Автоекспорт" при Торговому представництві СССР в Соціалістичній Федеративній Республіці Югославія з 21.08.1977 по 22.08.1979 згідно з відомостями нарахування заробітної плати, визначених в архівних довідках Федеральної державної установи "Російський державний архів економіки" від 25.09.2020 №7625-с, від 25.09.2020 №7370-с, від 05.10.2020 №7626-с.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відмова відповідача в перерахунку його пенсії з підстав, що обчислення розміру пенсії із заробітної плати, отриманої в іноземній валюті, чинним законодавством не передбачене, є протиправною, оскільки інвалютні карбованці не є іноземною валютою, а є умовною грошовою одиницею, яку використовували для безготівкового нарахування коштів радянським спеціалістам, які працювали за кордоном.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху /а.с. 31/.

05.03.2021 на виконання вимог ухвали суду надані додаткові докази у справі /а.с. 34-62/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.04.2021 до суду надано відзив. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що Закон України "Про пенсійне забезпечення" не передбачав обчислення розміру пенсії особам, які працювали за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цим установ, із заробітку, отриманого в іноземній валюті, чи із заробітку, виплаченого в інвалютних карбованцях. За доводами відповідача, особі, яка працювала за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, пенсія може обчислюватися із заробітку, виплаченого в радянських карбованцях. Оскільки надана позивачем довідка підтверджує його роботу за кордоном та отримання ним заробітної плати за вказаний період саме у інвалютних карбованцях, така не може враховуватися пенсійним органом при перерахунку пенсії позивача /а.с. 68-135/.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Полтавській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не заперечується сторонами.

14.12.2020 та 26.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявами про здійснення перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні з 21.08.1977 по 22.08.1979 згідно з довідками Федеральної казенної установи "Російський державний архів економіки" від 25.09.2020 №7625-с, №7370-с, від 05.10.2020 №7626-с /а.с. 15, 18-19, 21-23, 74/.

Листом від 17.12.2020 №7133-7111/Г-02/8-1600/20 та рішенням відділу перерахунку пенсії №3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2021 №121 відповідач повідомив позивача про неможливість здійснення вказаного перерахунку. Відмова вмотивована тим, що обчислення розміру пенсії із заробітної плати, отриманої в іноземній валюті, чинним законодавством не передбачено /а.с. 58-60, 73/.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглядаючи вимогу про можливість включення до заробітку, з якого обчислюється пенсія, коштів, отриманих в радянських карбованцях, суд звертає увагу, що наведене поняття є умовним, і застосовувалось як одиниця обліку коштів.

За викладених обставин, для вирішення питання про можливість врахування при обчисленні пенсії заробітку, отриманого в інвалютних рублях, необхідно застосовувати загальні правила, визначені чинним законодавством.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу. У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником. У заробіток для обчислення пенсії особам, які не підлягають державному соціальному страхуванню (пункт "д" статті 3), включаються всі види грошового забезпечення, аналогічні тим видам оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

За змістом частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

З аналізу наведеної норми вбачається, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Приписами статті 72 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 -67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" іноземна валюта це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що радянський карбованець не є іноземною валютою, а є умовною грошовою одиницею, яку використовували для нарахування коштів радянським спеціалістам, які, зокрема, працювали за кордоном.

Таким чином, відповідачем не здійснено аналіз наведених норм законодавства, при цьому, зроблений хибний висновок щодо віднесення радянського карбованця до іноземної валюти.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що ГУ ПФУ в Полтавській області повинно діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що при розгляді питання щодо здійснення перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітку позивача за період перебування у закордонному відрядженні з 21.08.1977 по 22.08.1979 згідно з довідками Федеративної казенної установи "Російський державний архів економіки" від 25.09.2020 №7625-с, №7370-с, від 05.10.2020 №7626-с, відповідачем не досліджено усіх необхідних документів та не встановлено усіх необхідних фактичних обставин.

Так, ГУ ПФУ в Полтавській області не з`ясовано наявність у трудовій книжці позивача та наданих ОСОБА_1 архівних довідках факту його перебування у період з 21.08.1977 по 22.08.1979 у закордонному відрядженні.

Також пенсійним органом не встановлено, чи здійснювалось відрахування страхових внесків із заробітної плати, отриманої позивачем у період роботи з 21.08.1977 по 22.08.1979 та, як наслідок, достатність підстав для врахування заробітної плати за вказаний період для обчислення пенсії ОСОБА_1 за відповідний період страхового стажу.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсії №3 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області від 03.02.2021 №121, зобов`язавши ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 14.12.2020 та 26.01.2021, з урахуванням висновків суду.

При цьому, відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо непроведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, отриманої у період перебування позивача у відрядженні до ВО "Автоекспорт" при Торговому представництві СССР в Соціалістичній Федеративній Республіці Югославія з 21.08.1977 по 22.08.1979, оскільки права позивача у цій справі порушені рішенням відділу перерахунку пенсії №3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2021 №121, яке визнано судом протиправним та скасовано.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсії №3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2021 №121.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 14.12.2020 та 26.01.2021, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна