Справа № 300/1329/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1329/20 пров. № СК-А/857/8422/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Микитин Н.М., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про зобов`язання здійснити перерахунок розміру призначеної державної соціальної допомоги за період з квітня по вересень 2019, з жовтня 2019 по березень 2020 та виплатити недоплачені суми.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху, з підстав передбачених ст. 169 КАС України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та просила скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року, і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що до позовної заяви подано, як представником в електронній формі довіреність від 03.04.2020, підписану електронним цифровим підписом позивача відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, відтак це відповідає вимогам ч. 7 ст. 59 КАС України, а тому вважає, що є документом, що посвідчує повноваження Захаріїв Богдана Дмитровича представляти інтереси ОСОБА_1 .

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом: - направлення на адресу суду позовної заяви у паперовій письмовій формі або в електронній формі за допомогою сервісу «Електронний суд» через зареєстровану в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі офіційну електронну адресу позивача або її представника; - надання доказів на підтвердження повноважень Богдана Захаріїва для представлення інтересів ОСОБА_1 ; - вказання в позовній заяві ідентифікаційного коду зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача та за наявності власної адреси електронної пошти; - зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

23.06.2020 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 22.06.2020, представником позивача Захаріївом Богданом Дмитровичем подано позовну заяву ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою сервісу «Електронний суд» через власну, зареєстровану в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі електронну адресу, в якій вказано ідентифікаційний код відповідача зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, зазначено про наявність у позивача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та додано довіреність від 03.04.2020 на підтвердження повноважень Богдана Захаріїва для представлення інтересів ОСОБА_1 .

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно з частиною 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У відповідності до висновку Конституційного Суду України (рішення від 08.04.1999 року за № 3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (ч.2 ст. 57 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

При цьому, згідно частини 2 статті 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

За приписами частини 8 статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Також, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно з частинами першою та третьою статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо). Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису (за винятком тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також дублікатів нотаріальних документів, рішень юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передання нерухомого майна до та зі статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законами, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів.

Частинами другою та сьомою статті 40 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються: 1) довіреності військовослужбовців або інших осіб, які перебувають на лікуванні в госпіталях, санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками цих закладів, їх заступниками з медичної частини, старшими або черговими лікарями; 2) довіреності військовослужбовців, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднань, установ, військово-навчальних закладів, де немає нотаріуса чи посадових осіб органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, також довіреності працівників, членів їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами (начальниками) цих частин, з`єднань, установ або військово-навчальних закладів; 3) довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів; 4) довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами. Посвідчення заповітів і довіреностей посадовими особами, зазначеними в цій статті, проводиться з дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 1 та 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при посвідченні правочинів, засвідченні вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, справжності підпису на документах, вірності перекладу документів з однієї мови на іншу, при посвідченні часу пред`явлення документа, при видачі дублікатів тощо на відповідних документах вчиняються посвідчувальні написи. Вчинення посвідчувальних написів та видача свідоцтв здійснюються нотаріусом за формами відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613.

Так, у додатку 25 зазначених Правил ведення нотаріального діловодства затверджена форма № 50 «Посвідчувальний напис на довіреності, виданій фізичною особою», якою визначено, що такий посвідчувальний напис повинен містити відомості про місто (село, селище, район, область (Автономна Республіка Крим)), Україна та дату вчинення напису, особу нотаріуса, яким посвідчена ця довіреність, та підпис такого нотаріуса, відомості про встановлення осіб та перевірку їх дієздатності, а також про реєстрацію такого напису в реєстрі.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що повноваження представника, підтверджуються зокрема, довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою, а відтак, вірно вважав, що надана суду першої інстанції довіреність Кріцак Ганни Степанівни від 03.04.2020 не є документом, який належним чином підтверджує повноваження її представника, оскільки така довіреність складена самостійно у довільній письмовій формі не містить посвідчувального напису нотаріуса.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року про повернення позовної заяви по справі № 300/1329/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. М. Гінда