Справа № 140/3674/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3674/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження подану до пред`явлення позову заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Адміністрація» про забезпечення позову шляхом зупинення частково дії наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Адміністрація» (далі заявник, ТзОВ «Бізнес-Адміністрація») звернулося до подання позову із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пунктів 1, 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 08.04.2021 № 1303/5 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заяву обґрунтовано наступним.

01.04.2021 відбулося засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

З сайту Міністерства юстиції України, заявник дізнався, що Міністерством юстиції України видано Наказ від 08.04.2021 № 1303/5 «Про задоволення скарги».

Пунктом 1 Наказу вирішено скаргу ОСОБА_1 від 15.03.2021 задовольнити частково.

Пунктом 2 Наказу вирішено скасувати рішення від 11.04.2019 №№46429501, 46429904, прийняті приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., від 26.03.2020 № 51786605, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області Кучмою І.І.

Зокрема, згідно скасованих Наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2021 № 1303/5 записів ТзОВ «Бізнес-Адміністрація» було набуто право власності на нерухоме майно, а саме, нежитлове приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 51 А. В подальшому, вказане нерухоме майно було передане в іпотеку AT «Таскомбанк» як забезпечення виконання зобов`язання.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зважаючи на зміст Наказу Міністерства юстиції України від 08.04.2021 № 1303/5 «Про задоволення скарги», вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та обов`язків, як заявника, так і третіх осіб, оскільки у разі задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного наказу, поновлення порушених прав з тих самих підстав, що були актуальні у минулому, у майбутньому - може бути технічно неможливим та призведе до незворотних наслідків.

Крім того, у разі внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування права власності на нерухоме майно за ТзОВ «Бізнес-Адміністрація», а також за попереднім власником (учасником Товариства), зазначене право власності може перейти до інших осіб, що у майбутньому унеможливить виконання рішення суду в цій справі.

Наведене, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів ТзОВ «Бізнес-Адміністрація», за захистом яких заявник має намір звернутися до суду.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає, що вказана заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини четвертої статті 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

З огляду на приписи наведеної статті, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

У статті 151 КАС України визначено виключний перелік видів забезпечення позову. Позов може бути забезпечено, зокрема: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього тимчасового судового захисту.

Метою його запровадження є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення позову застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Із доданих до заяви документів судом встановлено, що пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 08.04.2021 № 1303/5 «Про задоволення скарги» (далі Наказ № 1303/5) скасовано рішення від 11.04.2019 №№46429501, 46429904, прийняті приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., від 26.03.2020 № 51786605, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області Кучмою І.І.

Згідно з доданим до заяви витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 205386833 сформованим 26.03.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Луцької міської ради Кучмою І.І. за заявником на підставі рішення від 26.03.2020 № 51786605 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (яке скасовано Наказом № 1303/5) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: офісні приміщення загальною площею 1145,9 кв.м, що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Винниченка, 51а.

Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, скасування Наказом № 1303/5 рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно за заявником має наслідком втрату останнім статусу власника, а відтак права володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Приписами статті 41 Конституції України визначено: право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Суд зазначає, що скасування реєстрації права власності на майно є істотним втручанням в конституційні права заявника з боку держави. А тому, виходячи із суспільної значимості інституту права власності, таке втручання є достатньою підставою для застосування відповідних засобів захисту.

При цьому, суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а носить тимчасовий характер і покликано зберегти існуюче становище до постановлення судового рішення по суті справи, забезпечивши при цьому захист прав та інтересів особи від ймовірного порушення з боку суб`єкта владних повноважень.

Крім того, судом враховано таке.

Заявником надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.04.2021.

Відповідно до вказаної інформаційної довідки 17.12.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ходачинським Р.О. було внесено запис про іпотеку за номером 39774279 на підставі договору іпотеки № 653 від 17.12.2020, іпотекодержатель АТ «Таскомбанк», іпотекодавець ТзОВ «Бізнес-Адміністрація».

На забезпечення виконання зобов`язання заявника за вказаним договором іпотеки 17.12.2020 зареєстровано заборону (номер запису про обтяження 39774683) на об`єкт нерухомого майна: офісні приміщення загальною площею 1145,9 кв.м, що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Винниченка, 51а, власником якого є ТзОВ «Бізнес-Адміністрація».

Таким чином, скасування реєстрації права власності на майно, що є об`єктом забезпечення зобов`язань заявника за договором іпотеки, який зареєстрований відповідно до закону, має наслідком втрату юридичної сили такого забезпечення.

Наведене очевидно негативно впливає на законні права та інтереси кредитора заявника банківської установи.

Зважаючи на вищевикладене, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам заявника та третіх осіб, в тому числі добросовісним контрагентам заявника, що, враховуючи тимчасовий характер заходів забезпечення позову та конституційний захист інституту права власності, може нанести значно більше шкоди для різних учасників цивільно-правових відносин, ніж виконання приписів індивідуального правового акту, яким є Наказ № 1303/5.

Крім того, суд звертає увагу, що наявність зареєстрованих обтяжень щодо об`єкту нерухомості унеможливлює ймовірні зловживання заявником щодо цього майна, зокрема його реалізацію третім особам.

Відтак, суд дійшов висновку про співмірність вимог заяви про забезпечення позову з обставинам справи, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків, для виправлення яких заявнику буде необхідно докласти значних зусиль у випадку задоволення судом адміністративного позову в подальшому.

Водночас, на переконання суду, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу № 1303/5 істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів заявника від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері реєстрації речових прав, зокрема права власності та належного виконання заявником своїх зобов`язань перед третіми особами.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи вищевказані норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що втручання з боку державного органу в право заявника на користування та володіння майном, є достатньою підставою, яка свідчать про обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії оскаржуваного рішення, про вжиття котрих у заяві просить заявник, відповідають предмету позову з яким заявник має намір звернутись до суду, водночас вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення Наказу № 1303/5 відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав та інтересів заявника від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а також враховуючи необхідність ефективного захисту заявником своїх прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та про його задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Адміністрація» (43025, місто Луцьк, вулиця Кривий Вал, 23А, ідентифікаційний код юридичної особи 43163482) про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію пунктів 1, 2 Наказу Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вулиця Городецького, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 0015622) «Про задоволення скарги» від 08.04.2021 № 1303/5 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити заявнику та Міністерству юстиції України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф.А. Волдінер