Справа № 540/2010/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2010/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої державі,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Херсонський (79) прикордонний загін (військова частина 2161) Державної прикордонної служби України (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), заборгованість (надлишково сплачене грошове забезпечення) в сумі 930 грн. 02 коп.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час укладання першого контракту на проходження військової служби ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 18 918 грн. Наказом від 10.04.2020 року № 178-ОС ОСОБА_1 було звільнено з військової служби на підставі п.п. "д" п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" через службову невідповідність, а тому відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 № 558 виплачена сума одноразової грошової допомоги підлягала стягненню у сумі, обчисленій, враховуючи кількість повних календарних місяців пропорційного часу, який залишився до закінчення дії контракту. Проте, за кінцевим розрахунком з ОСОБА_1 за ним залишилась рахуватись заборгованість перед Херсонським прикордонним загоном (Військовою частиною 2161) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в сумі 930,02 грн., що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідач у справі не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, про яке йому було роз`яснено ухвалою суду від 19.08.2020 року про відкриття провадження у справі, яка була направлена на адресу відповідача АДРЕСА_1 , зазначену у листі сільського голови Музиківської ОТГ від 16.02.2021 р.

Відповідно до частини 3 статі 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Проте, поштове відправлення з штриховим ідентифікатором 998 разом ухвалою суду повернулось не врученим з відміткою пошти " не проживає за вказаною адресою".

Відповідно до частини 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що поштове відправлення з штриховим ідентифікатором 998 не вручено адресату з незалежних від суду причин, а тому вважається належним чином врученим за відсутності у суду інформації про іншу адресу фізичної особи.

Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду від 19.08.2020, у відповідності до положень Закону України "Про доступ до судових рішень", оприлюднена 25.08.2020.

Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України (http://reyestr.court.gov.ua) до внесених до такого реєстру судових рішень.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.08.2020 року позовну заяву залишено без руху.

14.08.2020 року до суду надійшла заява позивача, якою недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

16.01.2020 наказом начальника 79 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 21-ОС ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, присвоєно військове звання "молодший сержант", призначено інспектором прикордонної служби 2 категорії рульовим групи малих прикордонних катерів відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( Тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " І категорії ( Тип Б).

13.04.2020 року наказом начальника 79 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №182-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, згідно з підпунктом "д" (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Цим наказом передбачено, відповідно до підпункту 4 пункту 5 розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 " Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" стягнути з молодшого сержанта ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за укладення першого контракту із розрахунку за 34 повних календарних місяці, які залишились до закінчення дії контракту.

17.06.2020 року заступник головного бухгалтера фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) службовою запискою повідомив в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що при звільненні ОСОБА_1 було здійснено остаточний розрахунок, а саме: нараховане грошове забезпечення за 13 днів без премії (2843,75 грн.), компенсація за 5 днів щорічної основної відпустки (1093,75 грн.), винагорода за бойове чергування за березень 2020 року (704,00 грн.), індексація грошового забезпечення за квітень 2020 року (93,82 грн.), грошова допомога на оздоровлення (11182,50 грн.) та соціально-побутова допомога за 2020 рік (1005,00 грн.) та утримана одноразова грошова допомога після укладення ним першого контракту у сумі 17 867,00 грн. за 34 календарних місяці, які залишилися до закінчення дії контракту. У зв`язку з чим, при звільнені ОСОБА_1 повинен був сплатити в касу військової частини 930,02 грн., але відмовився це робити. Просить провести роботу зі стягнення заборгованості із грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії рульовим групи малих прикордонних катерів відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( Тип В) відділу прикордонної служби " Скадовськ" І категорії ( Тип Б).

Враховуючи, що вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу" 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частина 6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначає такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

а) у зв`язку із закінченням строку контракту;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби;

в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі;

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

- утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини віком до 23 років, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

- утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю, яка має будь-які види порушень функцій організму III-IV ступеня їх вираження та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II-III ступеня їх вираження відповідно до критеріїв встановлення інвалідності дітям, затверджених Кабінетом Міністрів України, або дитини з інвалідністю, яка має функціональні порушення в організмі та обмеження життєдіяльності, які відповідають критеріям для встановлення I чи II групи інвалідності для повнолітньої особи згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

- наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

- утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

д) через службову невідповідність;

е) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

є) у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку;

ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

з) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування тощо.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 23 липня 2018 р. за № 854/32306 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України ( далі - Інструкція № 558), якою передбачено, зокрема, -

- одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується військовослужбовцям після укладення ними першого контракту з особами, у тому числі, які приймаються на посади сержантського і старшинського складу. ( абзац перший пункту 1 глави 5 розділу IV цієї Інструкції);

- грошова допомога виплачується в таких розмірах, зокрема, особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року ( абзац другий п.п. 2 пункту 1 глави 5 розділу IV цієї Інструкції);

- грошова допомога виплачується після дня набрання чинності першим контрактом, передбаченим пунктом 23 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115, на підставі наказів відповідних начальників (командирів) органів Держприкордонслужби про призначення на посаду та вступ до виконання обов`язків за цією посадою. ( пункт 2 глави 5 розділу IV цієї Інструкції);

- у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку, у тому числі, через службову невідповідність грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. ( пункт 3 глави 5 розділу IV цієї Інструкції);

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що позивач наділений правом на звернення до суду з позовом про стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень.

При розгляді даних спірних правовідносини суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16, згідно якому " З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17, виходячи з таких міркувань. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби" ( пункти 47- 50 постанови).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, предметом стягнення у даній справі є залишок не сплаченої відповідачем одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням його з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом через службову невідповідність.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу IV Інструкції № 588 відповідачу на підставі укладання першого контракту (під час проходження військової служби) виплачена одноразова грошова допомога в сумі 18 918,00 грн., яка складала дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2020 р.

У зв`язку з достроковим припиненням ( розірванням) контракту на проходження громадянами України військової служби через службову невідповідність ОСОБА_1 звільнено з військової служби наказом від 10.04.2020 № 178-ОС.

Наказом від 13.04.2020 № 182-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 . При цьому, у вищевказаному наказі зазначено про стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги після укладення з ним першого контракту із розрахунку за 34 повних календарних місяці, які залишилися до закінчення дії контракту.

Згідно з довідкою заступника головного бухгалтера фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) за результатами кінцевого розрахунку за квітень 2020 року при звільненні ОСОБА_1 залишок його заборгованості склав 930,02 грн.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем наказів від 10.04.2020 № 178-ОС та від 13.04.2020 № 182-ОС, що є доказом їх правомірності на момент розгляду справи.

Разом з тим, станом на день розгляду даної справи, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ВЧ НОМЕР_1 ) ) у розмірі 930,02 грн.

VII. Висновок суду

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2.статті 73 КАС України).

Приписами частини 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача залишок суми одноразової грошової допомоги після укладення ним першого контракту у розмірі 930,02 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми заборгованості на момент розгляду справи, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат

Згідно із ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені лише витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Херсонського (79) прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Гімназична, 20, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України заборгованість (надлишково сплачене грошове забезпечення) в сумі 930,02 ( дев`ятсот тридцять гривень 02 копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 106030000