Справа № 280/429/19
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
09 квітня 2021 року Справа № 280/429/19 Провадження : №СНДМ/280/1/21

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №280/429/19 (провадження №СН/280/39/19) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «РОЗІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Нікітенко Людмили Олександрівни Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бойка Олексія Анатолійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротича Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Скурдіна Юрія Геннадійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, за участю Прокуратури Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, - Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, Оріхівська міська рада Запорізької області та Таврійська сільська рада Оріхівського району Запорізької області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії були задоволені частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Нікітенко Людмили Олександрівни Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44975101 та №44980206 від 08 січня 2019 року.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бойка Олексія Анатолійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44974213 від 08 січня 2019 року.
Визнано протиправними та скасовано Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротича Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44984228 та №44985446 від 09 січня 2019 року.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Скурдіна Юрія Геннадійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44986360 від 09 січня 2019 року.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.03.2021 скасовано додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020, а справу №280/429/19 в частині вирішення питання про розподіл судових витрат направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
30.03.2021 з Верховного Суду до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №280/429/19.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 розгляд справи передано судді Артоуз О.О.
Ухвалою суду від 31.03.2021 прийняти справу №280/429/19 про ухвалення додаткового судового рішення за заявою ПАТ «Розівський елеватор» щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення. Призначено розгляд заяви ПАТ «Розівський елеватор» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/429/19 у судовому засіданні на 06 квітня 2021 року.
06.04.2021 представником Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти задоволення заяви заперечує. Представник Прокуратури Запорізької області не заперечив проти поданого клопотання.
Крім того, 09.04.2021 представником Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради подано відзив на заяву про стягнення судових витрат.
Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Ухвалою від 31.10.2019 закрито провадження у справі №280/429/19 в частині позовних вимог про:
У судовому засіданні 13.11.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково:
Визнати протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Нікітенко Людмили Олександрівни Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44975101 та №44980206 від 08 січня 2019 року.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бойко Олексія Анатолійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44974213 від 08 січня 2019 року.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротич Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44984228 та №44985446 від 09 січня 2019 року;
Визнати протиправним та скасувати Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Скурдіна Юрія Геннадійовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44986360 від 09 січня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Таким чином, при розгляді питання щодо стягнення судового збору суд виходить з того, що з 12 позовних вимог судом задоволено 6 позовних вимог немайнового характеру.
У справі, яка розглядається судами було встановлено та не заперечується сторонами, що з метою отримання професійної правничої допомоги, між ОСОБА_1 , адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 20.06.2014 №2821 (далі - Адвокат), з одного боку, та ПАТ «Розівський елеватор» (далі - Клієнт), з іншого боку укладено договір про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4.
Відповідно до пункту 3.3. Договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4, Додаткової угоди від 16.01.2019 №3 (зі змінами) до Договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4 та Акта про надання послуг від 14.11.2019 за договором про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4 Адвокат за дорученням Клієнта і за винагороду (гонорар) надав Клієнту такі види правової допомоги передбачені Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI):
представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а саме:
Згідно із актом про надання послуг від 14.11.2019, здійснюючи представництво:
Адвокат розробив правову позицію;
Адвокат склав та подав суду такі заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань: (1) позовну заяву, (2) заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (з участю сторін у судовому засіданні), (3) клопотання про витребування доказів, (4) апеляційну скаргу на Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2019 про закриття провадження у справі, (5) заяву про судові витрати (двічі), (6) Заперечення проти заяви (клопотання) про залучення до участі у справі у якості третьої особи, (7) клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів та (8) Відповідь на відзив Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Адвокат визначив перелік документів, необхідних для доказування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги Клієнта: направив вказані письмові докази (копії документів) в адресу відповідачів;
Адвокат прийняв участь в судових засіданнях (02.09.2019, 23.09.2019, 16.10.2019, 31.10.2019, 13.11.2019) в Запорізькому окружному адміністративному суді.
Відповідно до угоди від 01.11.2019 про внесення змін до додаткової угоди від 16.01.2019 №3 до Договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4 пункт 4.1 зазначеного договору викладено в наступній редакції: «За надання правової допомоги, передбаченої цією Додатковою угодою, Клієнт, незалежно від того чи досягнуто мету представництва, сплачує Адвокату за представництво:
в адміністративному суді апеляційної інстанції 3000,00 грн;
в адміністративному суді касаційної інстанції (Верховному Суді) 3000,00 грн».
Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Всі заявлені до відшкодування види робіт, виконані адвокатом мають місце бути, підтверджені належними доказами.
До суду в якості доказів, які підтверджують обсяг і види робіт, виконані адвокатом надано договір про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4, Додаткова угода від 16.01.2019 №3 (зі змінами) до Договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4 та Акт про надання послуг від 14.11.2019 за договором про надання правової допомоги від 03.01.2018 №4.
Дослідивши зазначені документи суд приходить до висновку про відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Позивачем у вищезазначених документах не відображено вартість годин за певні види послуг та час витрачений на участь у судових засіданнях, що в свою чергу позбавляє суд оцінити реальний розмір витрат на оплату послуг адвоката, який має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також , суд звертає увагу, розділом 3 Договору про надання правової допомоги №4 від 03.01.2018 передбачено чіткий порядок сплати гонорару та гонорару «успіху» адвокату.
Так, згідно п.3.4 Договору клієнт сплачує Адвокату гонорар, вказаний у пункті 3.2 Договор, банківським переказом на поточний рахунок Адвоката, вказаний в цьому Договорі, не пізніше 15 числі місяця, наступного за місяцем надання правової допомоги. Клієнт вправі здійснити попередню оплату гонорару за надання правової допомоги, передбаченої підпунктами 1.1.1 - 1.1.3 Договору, за будь-який період (у розмірі кратному у пункті 3.2 Договору.
Відповідно до пункту 3.5 Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), за надання правової допомоги, передбаченої підпунктами 1.1.4 1.1.8 Договору, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначатимуться Сторонами в окремих додаткових угодах до цього Договору.
Так, відповідно до розділу 4 Додаткової угоди №4 від 16.01.2019 передбачено, що гонорар, передбачений пунктом 4.1 цієї Додаткової угоди, Клієнт сплачує по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції протягом 10 банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг. Гонорар передбачений пунктом 4.2 цієї Додаткової угоди, Клієнт сплачує протягом 10 календарних банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг, але не раніше набрання рішенням законної сили.
Акт про надання послуг між сторонами підписано 14.11.2019, при цьому позивачем до матеріалів справи не надано доказів оплати наданих послуг.
Станом на 06.04.2021 представником позивача не надано доказів фактичної сплати наданих адвокатських послуг в порядку, передбаченому Договору про надання правничої допомоги.
Таким чином, оскільки заявлені витрати на правничу допомогу не підтверджені належними доказами їх фактичної сплати, суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради витрат на професійну правничу допомогу, в цій частині, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд
Заяву Приватного акціонерного товариства «РОЗІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
В іншій частині заяви про розподіл судових витрат - відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 09.04.2021

Суддя О.О. Артоуз