Справа № 607/2401/21
Суддя: Самойлович А. П.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 607/2401/21
Провадження № 2-а/685/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Самойлович А. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області сержанта поліції Рожок Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3744028 від 03 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що постановою поліцейського Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУ НП у Хмельницькій області сержанта поліції Рожок М.М. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУПАП у виді штрафу в сумі 340 грн. за керування автомобілем Mercedes-Benz Sprinter з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п. 37 Закону України «Про дорожній рух».

Позивачем заявлена вимога скасувати дану постанову та закрити провадження, мотивуючи її тим, що в його діях відсутній склад вищезазначеного правопорушення, оскільки відповідно до ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні», транспортний засіб до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію автомобіль, яким керував позивач, має масу 2213 кг і три сидячі місця, включаючи місце водія, тобто це легковий автомобіль, даний транспорт не використовується як таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, у зв`язку з чим не підлягає обов`язковому технічному огляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідачем письмового відзиву не подано, надано відеозапис з фіксацією притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, водієві забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідальність за невиконання даної вимоги передбачена ч. 3 ст. 121 КУПАП.

Оскаржуваною постановою позивач визнаний винним у тому, що 03 лютого 2021 року о 09 год. 23 хв. в смт Теофіполь по вул. Макаренка керував транспортним засобом автомобілем Mercedes-Benz Sprinter з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУПАП у виді штрафу в сумі 340 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки автомобіль є легковим і не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою одержання прибутку.

Такий висновок позивача не узгоджується з нормам законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами МВС України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною другої даної статті визначені транспортні засоби, які не підлягають технічному контролю, до них, зокрема, відносяться легкові автомобілі всіх типів і марок, за винятком таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою одержання прибутку. Також не підлягають обов`язковому технічному контролю всі легкові та вантажні автомобілі з вантажопідйомністю до 3,5 тон, якщо вони експлуатуються строком до двох років.

З викладеного слідує, що обов`язковому технічному контролю підлягають всі вантажні автомобілі, які експлуатуються понад два роки. При цьому не має значення форма власності та відсутність використання їх для перевезення пасажирів або вантажу з метою одержання прибутку.

З наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz Sprinter з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зареєстрований в Республіці Польща, за типом транспортного засобу (переклад з польської Rodzai pojazdu) відноситься до вантажних автомобілів (переклад з польської SAMOCHOD CIEZAROWY), який виготовлений у 2002 році, масою без навантаження 2213 кг (графа G) та допустимою вантажопідйомністю (переклад з польської dopuszczalna ladownosc) у 1287 кг.

Тобто автомобіль, яким керував позивач є вантажним, а не легковим автомобілем, та експлуатується понад два роки, тому підлягає обов`язковому технічному контролю.

Позивачем не надано протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, який видається на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, відповідно до ч. 9 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Позивачем також не надано доказів проходження аналогічного технічного контролю і визнання автомобіля технічно справним у Республіці Польща за місцем реєстрації даного автомобіля.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на визначення легкового автомобіля у ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю», оскільки даний державний стандарт скасований наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року № 630.

Відповідно до класифікації колісних транспортних засобів у додатку «А» ДСТУ 3649-10 Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби. «Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання», колісні транспортні засоби, що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення вантажів, максимальна маса яких не перевищує 3,5 тони, відносяться до категорії N-1, тобто керований позивачем автомобіль відноситься до вантажних.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача та поліс № ЕР202207067 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 грудня 2020 року, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував позивача, та у якому зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК), оскільки такий запис суперечить реєстраційним документам на автомобіль та чинному законодавству, у зв`язку з чим не може слугувати підставою для ухилення від проходження обов`язкового технічного контролю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем вимог 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 31.3 «б» Правил дорожнього руху, тому в його діянні наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУПАП.

Відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись пунктами 31.3 «б» Правил дорожнього руху, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 121 ч. 6, 222, 254, 258, 284, 288, 293 КУПАП, ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 374, винесену 03 лютого 2021 року поліцейським Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області сержанта поліції Рожок Миколою Миколайовичем, залишити без змін, а позов ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теофіпольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Самойлович А.П.