Справа № 380/2739/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2739/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини Денисової Л.Л., Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді не розгляду і не вирішення скарги ОСОБА_1 від 05.10.2020 за правилами ст. 19 та ст. 20 ч.1 ЗУ "Про звернення громадян", що призвело до порушення його прав, гарантованих ст. 40 Конституції України та ст. 18 ч.1 п.6 ЗУ "Про звернення громадян" в поєднанні зі ст. 20 ч.1 ЗУ "Про звернення громадян";

зобов`язати відповідача вирішити скаргу ОСОБА_1 від 05.10.2020 за правилами ст. 19, ст. 20 ч.1 ЗУ "Про звернення громадян" з урахуванням ч.4 ст. 245 КАС та без порушення заборони, встановленої ст. 7 ч.4 ЗУ "Про звернення громадян";

визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 03.09.2020 зареєстрованої 10.09.2020 Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за №0-14986.3/20;

зобов`язати відповідача надіслати ОСОБА_1 через пошту відповідь на його скаргу від 03.09.2020, зареєстровану Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за №0-14986.3/20 від 10.09.2020;

визнати повністю протиправну відповідь начальника Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини І. Попович від 28.01.2021 №133.6/0/25.5/21/НД/30.2.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачем не надано відповідей на звернення позивача від 03.09.2020 та 05.10.2020. Позивач вважає, що внаслідок такої протиправної бездіяльності відповідач порушив терміни розгляду та вирішення питань зі звернень позивача згідно до вимог ст. 20 Закону України "Про звернення громадян". Відповідач не виконав конституційне зобов`язання розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк відповідно до ст.40 Конституції України. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 08.04.2021 вх. № 23827. Зазначив, що звернення ОСОБА_1 розглянуті відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та за результатами йому надано відповіді у листах Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.12.2020 №35769.4/О-16562.3/20/30.2, 18.02.2021 №5249.4/О-739.3/21/30.2. Також зазначив, що необґрунтованими є позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправної відповіді начальника Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Поповича І.М. від 28.01.2021 №133.6/О/25.5/21/НД/30.2., оскільки така надана позивачу за результатами його скарги від 16.12.2020. Вказана відповідь надана позивачу з дотриманням строку, визначеного статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам вказаного Закону. Тому, вважає позовні вимоги необґрунтованими, та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Червонограда із заявою від 03.09.2020, у якій просив на підставі ст. 16 ЦПК України та/або ст. 17 КАС України визнати в досудовому порядку відповідь міського голови від 26.08.2020 №3/24-7817/1-3 такою, що не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян". Крім того, позивач просив витребувати від голови Львівської обласної ради Ганущина О.О. письмову відповідь згідно з повідомленням, отриманим ОСОБА_1 у листі в.о. міського голови Червоноградської міської ради Д. Балка від 30.07.2020 вих. №3/24-5091/2-3.

07.09.2020 за №3/24-8257/1-3 виконавчим комітетом Червоноградської міської ради на підставі п.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" скеровано звернення ОСОБА_1 від 03.09.2020 для розгляду в межах компетенції до Уповноваженого Верховного ради України з прав людини Денісової Л.Л.

ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Червонограда із заявою (скаргою) від 05.10.2020, у якій просив ознайомитись із скаргою поданою нижче, дійти висновку про те, що дана скарга стосується не його усіх прав, а й прав усіх виборців, які за своїм статусом належать до категорії малозабезпечених громадян та за правилами ст.7 ч.3 речення першого Закону України "Про звернення громадян" і ст. 3 Конституції України направити рекомендованим листом скаргу на розгляд і вирішення за належністю до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

06.10.2020 за №3/24-9008/1-3 виконавчим комітетом Червоноградської міської ради на підставі п.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" скеровано скаргу ОСОБА_1 від 05.10.2020 для розгляду в межах компетенції до Уповноваженого Верховного ради України з прав людини.

ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Червонограда із скаргою від 16.12.2020, в якій зазначив, що його звернення, які направлялись до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за належністю відповіді не отримував, просив переслати дану скаргу на підставі ст. 3 Конституції України та ст. 7 ч.3 речення першого Закону України "Про звернення громадян" за належністю до Верховної Ради України.

16.12.2020 за №3/23-11429/1-3 виконавчим комітетом Червоноградської міської ради на підставі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" скеровано скаргу ОСОБА_1 від 16.12.2020 до Верховної Ради України.

Листом від 12.10.2020 №28578.4/О-14986.3/20/42 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомив міського голову м. Червонограда Залівського А.І. , що заява громадянина ОСОБА_1 від 03.09.2020 не містить інформації та копій документів, достатніх для вирішення питання про відкриття провадження та проведення перевірки на предмет порушення прав Заявника. Вами до заяви не долучено копії заяв Заявника та відповідей на них, про які вказує Заявник внаслідок чого не видається можливим встановити, які питання були порушені у зверненнях Заявника та які порушення вимог Закону України "Про звернення громадян" були допущені посадовими особами Червоноградської міської ради під час їх розгляду. Роз`яснено, що заявник вправі особисто звернутись до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із порушених питань, оформивши заяву відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та долучивши необхідні копії документів.

Листом від 09.11.2020 №31063.4/О-16562.3/20/30.2 начальник Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини І. Попович повідомив ОСОБА_1 , що з метою з`ясування обставин справи, на підставі статті 101 Конституції України, статей 13, 22 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради з прав людини", статті 28 закону України "Про звернення громадян" щодо скарги від 05.10.2020 та заяви від 19.10.2020 здійснюється перевірка і до Офісу надіслано відповідного листа. За результатами аналізу отриманої інформації прийматиметься рішення щодо подальших заходів реагування Уповноваженого, про що вас буде повідомлено додатково.

28.12.2020 листом за №35769.4/0-16562.3/20/30.2 начальник Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини І. Попович повідомив ОСОБА_1 , що на скаргу від 05.10.2020 та заяву від 19.10.2020, які надійшли до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у листах виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 06.10.2020 №3/24-9008/1-3 та від 20.10.2020 №3/24-9517/6-3 щодо ймовірного порушення посадовими особами Офісу Президента України вашого права на звернення, додатково до раніше наданої відповіді, повідомляємо, що у результаті вжитих Секретаріатом Уповноваженого заходів реагування не встановлено порушення Вашого конституційного права на направлення звернення і отримання відповіді. Зокрема, Департаментом з питань звернень громадян Офіс у листі від 11.12.2020 №22/063811-13 поінформував Секретаріат Уповноваженого та Вас про результати розгляду вашої скарги від 02.09.2020, а також про те, що відповідь на неї Вам надано у листі Офісу від 02.10.2020 №22/048272-13. З огляду на зазначене, підстав для вжиття додаткових заходів реагування Уповноваженого вашою скаргою та заявою не вбачається.

28.01.2021 листом за №133.6/О/25.5/21/НД/30.2 начальник Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини І. Попович повідомив ОСОБА_1 , що його скарги від 16.12.2020 та від 18.01.2020 розглянуті та не встановлено порушень Вашого конституційного права на направлення звернення та отримання відповіді.

Позивач вважає, що відповідачем не надано відповідей на скарги від 03.09.2020 та від 05.10.2020 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 40 Конституції України закріплює право усіх направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Як вбачається зі ст. 5 Закону № 393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Статтею 20 Закону 393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем 03.09.2020 та 05.10.2020 до міського голови м. Червонограда подано заяви (скарги) щодо не отримання відповідей на звернення та направлення вищезазначених заяв (скарг) за належністю до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Дані заяви (скарги) позивача за своїм змістом є зверненням у розумінні Закону № 393/96-ВР.

Виконавчий комітет Червоноградської міської ради вищезазначені заяви за належністю направлено до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які отримані останнім 10.09.2020 та 09.10.2020.

Повноваження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини визначені Законом України від 23.12.1997 року № 776/97-ВР "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", згідно зі статті 1 якого, парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 776/97-ВР метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України, та запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Статтею 17 Закону № 776/97-ВР передбачено, що уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років (частина друга). При розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення (частина третя). Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду (частина четверта). Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою (частина п`ята).

Частиною першою статті 10 Закону № 776/97-ВР встановлено, що для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Діяльність Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини врегульована Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженим наказом Уповноваженого ВР України з прав людини від 20 червня 2012 року №4/8-12 (далі - Положення), відповідно до пункту 3 якого, основними завданнями Секретаріату є організаційне, правове, науково-консультативне, інформаційно-аналітичне, науково-експертне, контрольне, матеріально-технічне, фінансове та інше забезпечення діяльності Уповноваженого з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина.

Пунктом 5 Положення визначені повноваження Секретаріату, якій відповідно до покладених на нього завдань має право, зокрема: запитувати й одержувати в установленому порядку інформацію (документи) від органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, їх посадових та службових осіб (підпункт 1 зазначеного пункту).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що метою забезпечення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина, Уповноважений ВР України з прав людини та його Секретаріат наділені повноваженнями, які дозволяють вжити усіх заходів, спрямованих на захист та відновлення порушених прав особи, у тому числі, самостійно запитувати й одержувати в установленому порядку інформацію (документи) від підприємств, установ, організацій та їх посадових та службових осіб. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою та містити відповіді на усі порушенні у скарзі питання. Це правило поширюється і на випадки, встановлені частинами четвертою - п`ятою статті 17 Закону № 776/97-ВР.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем відповіді на скаргу позивача від 03.09.2020 не надано.

12.10.2020 листом №28578.4/О-14986.3/20/42 Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено відповідь на лист до міського голови м. Червонограда А. Залівського про те, що скероване в межах компетенції звернення ОСОБА_1 від 03.09.2020 №О-878/2 не містить інформації та копій документів достатніх для вирішення питання щодо відкриття провадження та проведення перевірки на предмет порушення прав Заявника.

Вами до заяви не долучено копії заяв Заявника та відповідей на них, про які вказує Заявник внаслідок чого не видається можливим встановити, які питання були порушені у зверненнях Заявника та які порушення вимог Закону України "Про звернення громадян" були допущені посадовими особами Червоноградської міської ради під час їх розгляду.

Беручи до уваги зазначене, а також межі компетенції Уповноваженого, правових підстав для вжиття Уповноваженим заходів реагування, передбачених Законами України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" та Закону України "Про звернення громадян" за вашою заявою наразі немає.

Роз`яснено, що заявник вправі особисто звернутись до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із порушених питань, оформивши заяву відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та долучивши необхідні копії документів.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано ОСОБА_1 в строки встановлені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" жодного письмового повідомлення, роз`яснення, відповіді щодо заяви (скарги) від 03.09.2020. Відповідачем до відзиву такі докази не долучено.

Тому, на думку суду, така бездіяльність відповідача є протиправною, а відтак позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Уповноваженого в частині ненадання відповіді позивачу на його скаргу від 03.09.2020 та зобов`язання Уповноваженого надати відповідь на скаргу від 03.09.2020 підлягають задоволенню.

Щодо визнання протиправної бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо не розгляду скарги від 05.10.2020 та надання відповіді Уповноваженим на скаргу, суд зазначає наступне.

06.10.2020 за №3/24-9008/1-3 виконавчим комітетом Червоноградської міської ради на підставі п.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" скеровано скаргу ОСОБА_1 від 05.10.2020 для розгляду в межах компетенції до Уповноваженого Верховного ради України з прав людини. Вказана скарга зареєстрована Секретаріатом Уповноваженого Верховного ради України з прав людини 09.10.2020.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 стверджує про порушення Президентом України та посадовими особами Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України вимог Закону України "Про звернення громадян", що полягає у ненаданні Президентом України відповідей на заяви Позивача від 27.01.2020 та від 25.05.2020, а також у порушені строку, визначеного частиною першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян" під час надання відповіді на скаргу від 02.09.2020.

У межах здійснення парламентського контролю за дотриманням прав громадян на направлення звернення та отримання відповіді, а також з метою перевірки тверджень Позивача щодо ймовірного порушення посадовими особами Офісу Президента України Закону України "Про звернення громадян" Секретаріатом Уповноваженого Верховного ради України з прав людини до Офісу надіслано листа з вимогою підтвердити або спростувати твердження ОСОБА_1 про вказані ним порушення.

За результатами вжитих Секретаріатом Уповноваженого Верховного ради України з прав людини заходів реагування останнім не встановлено порушень конституційного права Позивача на направлення звернення та отримання відповіді. Зокрема, Департамент з питань звернень громадян Офісу листом від 11.12.2020 вих. №22/063811-13 поінформував відповідача та позивача про результати розгляду скарги від 02.09.2020. Відповідь ОСОБА_1 надана листом Департаменту з питань звернень громадян Офісу від 02.10.2020 вих. №22/048272-13, тобто з дотриманням місячного строку розгляду звернення, визначеного частиною першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян".

28.12.2020 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомив ОСОБА_1 , щодо розгляду скарги від 05.10.2020 та зазначив, що підстав для вжиття додаткових заходів реагування Уповноваженого вашою скаргою не вбачається.

Разом з тим, в межах максимального - 45-денного строку, визначеного статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", відповідач не вирішив зазначену скаргу позивача та остаточної відповіді щодо викладених у скарзі позивача питань вчасно не надав. Така відповідь була надана позивачу відповідачем лише 28.12.2020 року, тобто із значним перевищенням законодавчо обумовлених строків.

Тому, на думку суду, така бездіяльність відповідача є протиправною, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльності Уповноваженого в частині несвоєчасного надання відповіді позивачу на його скаргу від 05.10.2020.

Щодо зобов`язання Уповноваженого надати відповідь на скаргу від 05.10.2020 то така вимога не підлягає до задоволенню, оскільки відповідач надав ОСОБА_1 відповідь на скаргу у листі від 28.12.2020 вих. №35769.4/О-16562.3/20/30.2.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправної відповіді начальника Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Поповича І.М. від 28.01.2021 вих. №133.6/О/25.5/21/НД/30.2 то така не підлягає задоволенню, оскільки вищезазначена відповідь надана Позивачу за результатами розгляду його скарги від 16.12.2020, яка надійшла до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у листі Комітету Верховної Ради України з питань прав людини, деокупації та реінтеграції тимчасово окупованих територій у Донецькій, Луганській областях та Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, національних меншин і міжнаціональних відносин від 12.01.2021 вих. №04-25/17-2021/5792. Вказана відповідь надана ОСОБА_1 з дотриманням строку, визначеного статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавству.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 03.09.2020 року в строки встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) обґрунтовану письмову відповідь на скаргу від 03.09.2020 року в строки встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Визнати протиправну бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яка виявилася у несвоєчасному наданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 05.10.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.