Справа № 619/5303/20
Суддя: Жорняк О. М.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/5303/20
провадження №2-а/619/6/21
РІШЕННЯ
01 квітня 2021року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до начальника відділу прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур Олександра Сергійовича про скасування постанови СхРУ №074176 від 05.12.2020, про накладення адміністративного стягнення та про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 05 грудня 2020 року на пункті пропуску «Гоптівка» начальником віпс (тип А) впс «Дергачі» капітаном ОСОБА_2 було складено постанову СхРу № 074176 від 05.12.2020 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок. У постанові капітаном ОСОБА_2 встановлено, що 05.12.2020, о 20 годині 15 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка», на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 26.12.201 о 15 годині 35 хвилин через КПВВ «Мар`їнка» (Курахове), а 05.12.2020, приблизно о 07 годині 05 хвилин перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка» в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 ЗУ № 2268-УІИ від 18.01.2018 р. чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст.204-2 КУпАП.
Вказану постанову він вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Позивач зазначає, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності було грубо порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, після 15 годинного перебування за кермом автомобіля, здолавши біля 900 км шляху, він знаходився у фізично і морально виснаженому стані. Людина у військовій формі завела його у погано освітлену кімнату і сказала, що він щось порушив і треба написати пояснення. Людина у військовій формі ніяким чином не представилась і те, що саме це був капітан ОСОБА_2 його ніхто не переконав. Весь час військовий знаходився біля нього без захисної маски. Поруч з ним пояснення писала його родичка, з якою вони разом прибули на прикордонний пункт. Вона відмовилась признавати свою провину на що їй погрозливо зробили зауваження. Права йому не були роз`яснені, як це передбачено нормами КУпАП. Не було роз`яснено та не запропоновано скористатися юридичною допомогою адвоката. Розгляд справи проведений на місці, без підготовки та без надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання відповідних доказів у вигляді документів які характеризують його особу й інші докази по справі, що порушувало його права на подання доказів під час розгляду справи. Лише після того, як представник ДПСУ, капітан Няньчур О.С., склав постанову СхРУ № 074176, він запропонував йому написати пояснення на окремому листі. Але, ці пояснення він писав під диктовку капітана ОСОБА_2 . Крім того, представник ДПСУ, капітан ОСОБА_2 , взагалі не прийняв до уваги його усні пояснення. Належним чином не виявив обставини, які б виключали адміністративну відповідальність, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові не наведені докази підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення в обґрунтування яких особа яка складала постанову дійшла до висновку про винуватість. Окрім цього, з невідомих йому причин капітаном ОСОБА_2 у постанові СхРУ № 074176 від 05.12.2020 року вказано, що він 05.12.2020 року приблизно о 07 годині 05 хвилин перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка» в пішому порядку». Але він звертає увагу суду на те, що він перетинав пункт пропуску «Гоптівка», де було складено постанову СхРУ № 074176 від 05.12.2020, на своїй автівці державний номер НОМЕР_1 . Позивач вказує, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності було грубо порушено процедуру, яка передбачена положеннями чинного законодавства України.Всі його пояснення щодо відсутності в його діях складу правопорушення були ігноровані працівниками прикордонної служби «Дергачі» в особі начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» капітаном ОСОБА_2 та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні протоколу та винесенні постанови від 05 грудня 2020 року по справі про адміністративні правопорушення, що підтверджує її незаконність та необгрунтованість.
Крім того в додаткових поясненнях позивач зазначає, що в постанові від 05 грудня 2020 року, відповідачем начальником віпс (тип А) впс «Дергачі» капітаном ОСОБА_2 невірно вказано номер його паспорту НОМЕР_2 , замість правильного НОМЕР_3 .
На підставі викладеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову СхРУ №074176 від 05.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП відносно нього.
18 грудня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15 годин 00 хвилин 15 січня 2021 року.
19 березня ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 11 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати позов без його участі.
Відповідач начальник відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур О.С. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, з заявами про відкладення справи в суд не звертався.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, начальником віпс (тип А) впс «Дергачі» капітаном Няньчур О.С. щодо ОСОБА_1 було винесено постанову СхРУ №074176 від 05 грудня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 гривень.
У вказаній постанові зазначено, що що 05.12.2020, о 20 годині 15 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка», на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 26.12.201 о 15 годині 35 хвилин через КПВВ «Мар`їнка» (Курахове), а 05.12.2020, приблизно о 07 годині 05 хвилин перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка» в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 ЗУ № 2268-УІИ від 18.01.2018 р. чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст.204-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту. Так у постанові зазначено, що ОСОБА_3 порушив ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином ст. 12 Закону відсилає до іншого нормативно-правового акту - «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі Порядок).
Яку конкретно норму вказаного Порядку порушено в постанові не зазначено, що є істотним порушенням.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких капітаном ОСОБА_2 зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.
Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.
Суд критично сприймає зазначені в оскаржуваній постанові фактичні дані щодо визнання позивачем своєї вини, оскільки ОСОБА_1 вказує, що вину не визнавав, звернувся до суду з позовом про скасування зазначеної постанови.
Щодо численних процесуальних порушень, про які вказує в позові позивач, суд враховує, що ані в постанові, ані в інших документах немає відмітки та підпису позивача про роз`яснення йому прав, в тому числі передбачених ст. 268 КУпАП.
Щодо розгляду справи, який відбувся на місці скоєння адміністративного правопорушення без складання протоколу, суд виходить з наступного.
Рішенням Конституційного суду України по справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Так ст.ст. 33, 245, 256, 268 КпАП України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Статтею 258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За КпАП України до цього переліку належать, зокрема, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї (ст. 204-2 КпАП України).

Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена з процесуальними порушеннями, оскільки ОСОБА_1 заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнавав, надав пояснення, в яких вказав, що був затриманий в пункті пропуску «Гоптівка» де перетинав кордон на своєму автомобілі державний номер НОМЕР_1 , а не в пішому порядку через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Крім того відповідачем при винесенні постанови права позивачу не були роз`яснені, як це передбачено нормами КУпАП, не було роз`яснено та не запропоновано скористатися юридичною допомогою адвоката.

За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з істотними порушеннями ст. ст. 245, 256, 258, 268 КпАП України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова, яка складена відносно позивача, не містить доказів підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необґрунтованою, а лише факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення, як про те вказано в постанові про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Отже, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимогиОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) капітана Няньчур Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову СхРУ №074176 від 05.12.2020 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Стягнути з відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Начальник відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур Олександр Сергійович, місцезнаходження: вул. Прикордонна, 4, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

Суддя О. М. Жорняк