Справа № 140/1000/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1000/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним рішення про відмову у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді і виплaтi щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року, що становить 1 рік 10 місяців протиправною; визнання протиправним рішення про перерахування довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року № 0940/40/2020 у розмірі 54 відсотка від розміру грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді; зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року, що становить 1 рік 10 місяців; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року №0904/04/2020 у розмірі 80 відсотків від грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач вказав, що є суддею у відставці апеляційного суду Волинської області. Чистий стаж роботи на посаді судді становить 22 роки 04 місяці 22 дні та складається з стажу роботи на посаді судді Ковельського районного суду Волинської області та Ковельського міськрайонного суду Волинської області за період з 23.03.1994 року по 13.07.2005 року, стажу роботи на посаді судді Апеляційного суду Волинської області з 14.07.2005 року по 22.12.2016 року. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2017 року до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку також зараховано стаж роботи на посадах слідчого прокуратури Любешівського та Ковельського районів Волинської області, старшого слідчого прокуратури Волинської області та помічника прокурора Ковельського району Волинської області в період з 30.07.1986 року по 23.07.1994 року, що складає 7 років 11 місяців і 23 дні, та календарний період проходження строкової військової служби у Збройних Силах з 04.05.1977 року по 29.06.1980 року, що складає 3 роки 01 місяць і 26 днів та зобов`язано органи Пенсійного фонду України у Волинській області включити вказаний період роботи дo стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначене рішення суду є чинним і виконувалось органами Пенсійного фонду у Волинській області до 01.12.2020 року.

У зв`язку зі змінами в оплаті праці працюючого судді 06.02.2020 року позивач надав Ковельському відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року №0940/40/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно поданої довідки. 06.03.2020 року у проведенні такого перерахунку було відмовлено посилаючись на відсутність механізму та порядку його проведення. Вказана відмова була оскаржена в судовому порядку. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.03.2020 року №57 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити позивачу з 19.02.2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року №0940/40/2020, з ypaxyвaнням фaктичнo виплaчeниx cyм.

На виконання зазначеного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області у грудні 2020 року було проведено перерахунок позивачу довічного грошового утримання і встановлено його у розмірі 54 відсотки від суддівської винагороди працюючого судді, в черговий раз не зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби у 3бройних Силах та період роботи у слідчо-прокурорських органах прокуратури Волинської області.

ОСОБА_1 вказує, що 07 грудня 2020 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з письмовою заявою в якій вказував на неправильне встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відсотковому відношення до розміру суддівської винагороди працюючого судді на такій же посаді, a також просив зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який дaє право на відставку період проходження строкової служби у Збройних Силах, періоду роботи на слідчо-прокурорських посадах у прокуратурі Волинської області, a також половину строку навчання у Харківському юридичному інституті. Однак, ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено в задоволенні такої заяви.

Позивач вважає рішення ГУ ПФУ у Волинській області в частині нарахування 54 відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до суддівської винагороди працюючого судді на цій же посаді та відмову у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та виплату довічного щомісячного грошового утримання судді у. відставці періоду проходження строкової служби у Збройних Силах, періоду роботи на слідчо-прокурорських посадах у прокуратурі Волинської області та половини строку навчання у Харківському юридичному інституті незаконним і необґрунтованим, та таким, що підлягає до скасування.

Вказує, що з врахуванням половини строку навчання у Харківському юридичному інституті, загальний стаж судді, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання складає 35 років 04 місяці 11 днів.

Відтак, з врахуванням положень частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІ від 02.06.2016 року, розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці складає 80 відсотків від суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, а не 54 відсотки як нараховує та виплачує позивачу з 01.12.2020 року ГУ ПФУ у Волинській області.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частин п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року в справі № 140/11871/20 відповідачем 17.11.2020 року було проведено з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року №0940/40/2020, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач вказав, що при здійсненні такого перерахунку відсотковий показник довічного грошового утримання позивача був визначений із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Щодо зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті за період з 01.09.1982 року по 01.07.1986 зазначає наступне.

Позивачу з 23.12.2016 року було призначено щомісячне довічне грошову утримання судді у відставці, відповідно до пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-ХІІІ від 02.06.2016 року у розмірі 84 відсотки суддівської винагороди відповідно до наданих документів для призначення щомісячного грошового утримання із урахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 9 місяців 1 день.

На виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 28.04.2017 року по справі №159/1395/17 до стажу роботи судді було зараховано наступні періоди: з 30.07.1986 року по 23.07.1994 року - слідчим прокуратури Любешівського та Ковельського районів, старшого слідчого прокуратури Волинської області та помічника прокурора Ковельського району; з 04.05.1977 року по 29.06.1980 року - проходження строкової служби у Збройних Силах; та здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді.

Загальний стаж роботи позивача при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці складав 39 років 10 місяців 13 днів, в тому числі: 33 роки 6 місяців 20 днів - стаж роботи на посаді судді.

Вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області у Волинській області, надаючи відповідь 12.01.2021 року на письмове звернення позивача про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року №140/11871/20, діяло правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, не порушуючи та не звужуючи прав позивача щодо проведення такого перерахунку.

З наведених підстав відповідач у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Інші заяви по суті спору до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було призначено з 23.12.2016 року у розмірі 84 відсотків суддівської винагороди.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року в справі №159/1395/17, яка набрала законної сили 15.06.2017 року, визнано дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України, що полягають у призначенні та виплаті з 27.02.17 року ОСОБА_1 як судді у відставці щомісячного довічного грошового у тримання у розмірі 84 відсотки від заробітної плати працюючого судді - протиправними. Зобов`язано Ковельське об`єднане управління Пенсійного Фонду України: зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи судді, що дає судді право на відставку, стаж роботи на посадах: слідчого прокуратури Любешівського та Ковельського районів Волинської області, старшого слідчого прокуратури Волинської області та помічника прокурора Ковельського району Волинської області в період з 30.07.86 р. по 23.07.94 р., що складає 7 р., 11 міс., 23 дні, та календарний період - 3 р., 01 міс., 26 днів проходження строкової служби у Збройних Силах за період з 04.05.77 р. по 29.06.80 р.; здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як судді у відставці щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 27.02.17 р. із суми 29 920 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум;

На виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 28.04.2017 року по справі №159/1395/17 до стажу роботи судді було зараховано наступні періоди: з 30.07.1986 року по 23.07.1994 року - слідчим прокуратури Любешівського та Ковельського районів, старшого слідчого прокуратури Волинської області та помічника прокурора Ковельського району; з 04.05.1977 року по 29.06.1980 року - проходження строкової служби у Збройних Силах; та здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді.

Загальний стаж роботи позивача при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці складав 39 років 10 місяців 13 днів, в тому числі: 33 роки 6 місяців 20 днів - стаж роботи на посаді судді.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року в справі №140/11871/20, яке набрало законної сили 17.11.2020 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06 березня 2020 року № 57 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року №09.40/40/2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 25 листопада 2020 року №57 про перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його розмір 54 відсотки (а.с.73-74).

На звернення позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року по справі №140/11871/20 відповідач листом від 12.01.2021 року №175-17536/О-02/8-0300/21 повідомив, що загальний стаж роботи позивача становить 39 років 10 місяців 13 днів, в тому числі: 33 роки 6 місяців 20 днів - стаж роботи на посаді судді. При здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року по справі №140/11871/20 відсотковий показник довічного грошового утримання позивача був визначений із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач, вважаючи протиправним не зарахування до стажу судді половини навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року та здійснення перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року № 0940/40/2020 у розмірі 54 відсотки від розміру грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому пункт 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, який передбачав, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), виключений з 01 січня 2020 року на підставі підпункту 16 пункту 1 розділу І Закону України від 16 жовтня 2019 року №193-IX "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування».

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

В рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 року у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.07.2020 року, зроблено правовий висновок про те, що зміна з 01.01.2020 року розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.08.2020 року у справі №2-р/2020.

Право позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року у зв`язку із зміною з 01.01.2020 року суддівської винагороди працюючого судді є безспірним, оскільки встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року в справі №140/11871/20, яке набрало законної сили 17.11.2020 року.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 25 листопада 2020 року №57 про перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його розмір 54 відсотки (а.с.73-74).

Відповідач вказує, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 54 відсотки встановлено із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Разом з тим, як слідує із вказаного рішення стаж роботи позивача на посаді судді становить 33 роки 6 місяців 20 днів.

При цьому, наявність в ОСОБА_1 стажу роботи позивача на посаді судді - 33 роки 6 місяців 20 днів відповідачем не заперечується, що підтверджується спірним рішенням, листом ГУ ПФУ у Волинській області від 12 січня 2021 року №175-17536/О-02/8-0300/21 та відзивом відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що вказаний стаж роботи позивача на посаді судді - 33 роки 6 місяців 20 днів включає в себе період роботи на посаді судді Ковельського районного та Ковельського міськрайонного суду Волинської області та Апеляційного суду Волинської області з 23.07.1994 року по 21.12.2016 року, а також, зараховані на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 28.04.2017 року по справі №159/1395/17, періоди: з 30.07.1986 року по 23.07.1994 року - слідчим прокуратури Любешівського та Ковельського районів, старшого слідчого прокуратури Волинської області та помічника прокурора Ковельського району; з 04.05.1977 року по 29.06.1980 року - проходження строкової служби у Збройних Силах.

З огляду на встановлені обставини справи та положення частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд приходить до висновку про протиправність встановлення відповідачем при здійсненні ОСОБА_1 з 19.02.2020 року перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 54 відсотки при наявному стажу роботи на посаді судді 33 роки 6 місяців 20 днів.

Крім того, спірним у даній справі є також не зарахування позивачу до стажу на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року.

Так з трудової книжки серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.10-15), видно, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року навчався в Харківському юридичному інституті (записи №5 та №6) за денною формою навчання (3 роки 10 місяців 1 день).

На час виходу позивача у відставку правовідносини з приводу відставки регулювалися Законом №1402-VIII.

За змістом частини третьої статті 142, пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII на розмір щомісячного довічного грошового утримання впливає стаж роботи на посаді судді, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Статтею 137 3акону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу.

Позивач 23.03.1994 року обраний народним суддею Ковельського районного народного суду; 17.06.2004 року обраний суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області безстроково; 13.07.2005 року обраний суддею Апеляційного суду Волинської області, звідки звільнений у відставку 22.12.2016 року. Період роботи з 23.03.1994 року по 22.12.2016 року зараховується до стажу судді у повному обсязі.

Законом України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (набрав чинності 05 січня 2017 року) пункт 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)». При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Позивач призначений (обраний) на посаду судді за нормами Закону України від 15.12.1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ), який набрав чинності 10.02.1993 року і втратив чинність 01.01.2012 року згідно із Законом України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №2453-VI).

Частина перша статті 135 Закону №2453-VI аналогічна за змістом статті 137 3акону №1402-VIII. У свою чергу, пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України від 07.07.2020 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювалися Законом №2862-ХІІ. Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008 року, далі - Указ №584/95), чинної після набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом №2862-ХІІ; втратила чинність 01.01.2012 року, далі - Постанова №865), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Половина строку навчання позивача ОСОБА_1 з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року навчався в Харківському юридичному інституті за денною формою навчання (3 роки 10 місяців 1 день) становить 1 рік 11 місяців.

Суд з урахуванням встановлених обставин та аналізу норм законодавства, що врегульовує визначення стажу судді, який дає право на відставку, дійшов висновку, що підлягає зарахуванню до стажу позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, оскільки виконується умова його роботи на посаді судді не менше як 10 років (на момент втрати чинності як Указом №584/95, так і Постановою №865).

При цьому суд зазначає, що неправомірним є позбавлення особи, зокрема, судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. Дозволяється виключно шляхом прийняття закону змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат.

Таким чином, з урахуванням попередньо зарахованого стажу роботи на посаді судді 33 роки 6 місяців 20 днів, який є безспірним, відповідно до правил, встановлених пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №2453-VI належить зарахувати згідно з абзацом другим пункту 3-1 Постанови №865, статтею 1 Указу №584/95 половину навчання у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, тобто 1 рік 11 місяців.

Відтак, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 35 років 5 місяців 20 днів, а тому згідно положень частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не 54 відсотки, які відповідач визначив позивачу при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року №09.40/40/2020.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України суду повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про: визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року, що становить 1 рік 11 місяців; зобов`язання зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 року по 01.07.1986 року, що становить 1 рік 11 місяців; визнання протиправним та скасування рішення від 25.11.2020 року №57 про перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року № 0940/40/2020 у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 року №0904/04/2020 у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини навчання у Харківському юридичному інституті з 01 вересня 1982 року по 01 липня 1986 року, що становить 1 рік 11 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01 вересня 1982 року по 01 липня 1986 року, що становить 1 рік 11 місяців.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25 листопада 2020 року №57 про перерахунок ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року № 0940/40/2020 у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року №0904/04/2020 у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк