Справа № 495/2474/21
Суддя: Волкова Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2474/21

Номер провадження 2-а/495/51/2021

08 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

представника позивача Пономаренко І.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгороді-Дністровському Одеської області у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС в Одеській області до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 про примусове видворення,

встановив:

Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС в Одеській області звернувся із позовом до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця за межі України до країни походження.

Позовна заява обґрунтована тим, що 08 квітня 2020 року працівниками Державної прикордонної служби виявлений та доставлений в приміщення Білгород-Дністровського РВ ГУДМС в Одеській області громадянин Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців в Україні, ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. На даний час громадянин Таджикистану ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, без постійного місця проживання, без джерела існування.

Зазначено, що 04 серпня 2020 року (за порушення частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушені правил перебування іноземців в Україні) ГУДМС в Одеській області стосовно громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне ПР МОД № 003391 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 04 серпня 2020 року ПН МОД №003422. Окрім того, 04 серпня 2020 року Відділом міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано останнього покинути територію України у термін до 02 вересня 2020 року.

У визначений термін громадянин Таджикистану ОСОБА_1 з території України не виїхав та є обґрунтовані підставі вважати, що іноземець ухиляється від виконання рішення про примусове повернення.

08 квітня 2021 року громадянина Таджикистану ОСОБА_1 повторно виявлений співробітниками Державної прикордонної служби та доставлений до Білгород-Дністровського РВ ГУДМС в Одеській області. 08 квітня 2021 року за порушення частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за порушення правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні) головним спеціалістом Білгород-Дністровського РВ ГУДМС в Одеській області стосовно громадянина Таджикистану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004645 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 08 квітня 2021 року.

Відповідач відзиву на позов не подав. У судовому засіданні пояснив, що із 2017 року перебуває на території України нелегально; має дружину і п`ятеро дітей, двоє із яких народились в Україні. Позовні вимоги визнає. Зазначив, що усвідомлює про порушення правил перебування на території України та бажає виїхати у Таджикистан та згодом повернутись і легалізувати своє перебування в Україні. Дружина планує залишитись в Україні з дітьми.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Як установлено, громадянин Таджикистану ОСОБА_1 прибув на територію України легально на підставі паспортного документа серії 400245848 від 16 вересня 2014 року, дійсного до 08 серпня 2024 року. Після закінчення легального строку перебування на території України ОСОБА_1 до органів ДМС з метою продовження строку перебування не звертався. Постійного місця на території країни немає, не працевлаштований.

04 серпня 2020 року ГУДМС в Одеській області відповідача притягнуло до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушені правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів право проживання в Україні.

Також 04 серпня 2020 року Відділом міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 02 вересня 2020 року.

У визначений термін громадянин Таджикистану ОСОБА_1 з території України не виїхав.

08 квітня 2021 року громадянина Таджикистану ОСОБА_1 повторно виявлений співробітниками Державної прикордонної служби та доставлений до Білгород-Дністровського РВ ГУДМС в Одеській області. У цей же день за порушення частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (виразилось в порушені правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні) головним спеціалістом Білгород-Дністровського РВ ГУДМС в Одеській області стосовно громадянина Таджикистану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004645 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 08 квітня 2021 року.

Штрафи у першому і другому випадку відповідач сплатив, що підтверджено копіями квитанцій.

Тобто, судом установлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження; двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за порушені правил перебування іноземців в Україні.

Рішення № 151 від 04 серпня 2020 року, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач не оскаржував.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини третьої статті 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 14 статті 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VIвизначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VIнаведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст. ст. 30,31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Таджикистану ОСОБА_1 не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного кодексу та керуючись пунктом 3 частини другої статті 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2,5,7-9,72-79,90,241,242,243,246,250,255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС в Одеській області (вулиця Військової слави, 25, місто Білгород-Дністровський, Одеська область) до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про примусове видворення іноземця за межі України до країни походження задовольнити.

Примусово видворити громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2021 року.

Суддя Ю.Ф. Волкова