Справа № 260/2787/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

12 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2787/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, в якому просить: 1) визнати протиправною відмову, оформлену листом Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 29.07.2020 р. №34.02-04/Ш-00283; 2) стягнути з Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року як особі учаснику бойових дій у розмірі 6800,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради задоволено частково. Визнано протиправною відмову, оформлену листом Департамента праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 29.07.2020 №34.02-04/Ш-00283, щодо проведення перерахунку ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня з розрахунку 5 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5410,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 16 грудня 2020 року.

01 березня 2021 року представником відповідача подано до суду заяву про відстрочення виконання рішення, якою просить відстрочити виконання рішення суду до 16 листопада 2021 року. Подане клопотання аргументує відсутністю коштів за бюджетною програмою 2501150 "Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною". Повідомив, що відповідачем було направлено відповідний запит для виділення коштів на виконання рішення суду в даній адміністративній справі, однак станом на день звернення із заявою такі не надійшли. Вважає, що вказане є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення суду.

Сторони у судове засідання 12 квітня 2021 року не з`явилися.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказане кореспондується також з положеннями ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.ст. 370, 372 КАС України.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення врегульовані нормами ст. 378 КАС України.

Так, зокрема, ч. 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 378 КАС України).

Суд зазначає, що підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути лише конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом. Такі обставини можуть виникати, зокрема, у зв`язку із відсутністю у боржника відповідних коштів у разі, коли стягнення усієї суми боргу призведе до порушень або зупинення роботи боржника, інших істотних обставин.

У постанові від 06 грудня 2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.

На підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач надав копію виписки Системи дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України за 23 лютого 2021 року про те, що за кодом програми: 2501150 Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, кошти на рахунку Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради відсутні. Разом з тим, суд вважає, що вказана виписка не свідчать про те, що з дня набрання законної сили судового рішення у даній справі відповідач не мав можливість виконати рішення, а протягом найближчого часу такі кошти на зазначений рахунок не надійдуть.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Вказане узгоджується також з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Також у справах «Сук проти України» та «Бурдов проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов`язань.

З огляду на вказану позицію Європейського суду з прав людини, суд критично ставиться до посилання заявника - органа державної влади - на відсутність коштів, як на причину неможливості виконання судового рішення.

Таким чином, зазначені заявником у заяві обставини, не є обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду.

Також суд зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може залежати від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 278 КАС України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку та строк визначений ч. 2 ст. 278 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін