Справа № 639/967/21
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/967/21
Провадження № 2-а/639/30/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В. В.,

за участю секретаря Безбородько І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу № 639/967/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Головного управління патрульної поліції Київської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої просив суд:

1.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАН №3744446 від 03.02.2021 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАН № 3755923 від 05.02.2021 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

3.Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою інспектора лейтенанта поліції Гудзь Руслана Олександровича 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області серія ЕАН № 3744446 від 03.02.2021 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за частиною 1 ст. 126 КУпАП за те, що 03.02.2021 року о 10:42:15 (смт. Бородянка, вул. Центральна (Леніна) 425 А), оскільки останній керував автотранспортним засобом Форд Мондео, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції відповідно до п. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та на вимогу поліцейського не пред`явив свідоцтва про реєстрацію на даний транспортний засіб та поліс ОСЦПВ, чим порушив п. 2.4.а ПДР України.

Позивач не згоден з зазначеною постановою оскільки, 03.02.2021 року близько 10:00 год позивач керував автомобілем Форд Мондео, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автошляхом М 07 з Києва у напрямку Ковеля з батьком ОСОБА_2 . При виїзді в Бородянку по вул. Київській позивача було зупинено екіпажом поліції, які почали вимагати від позивача свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс страхування, при цьому не пояснюючи причину зупинки. Позивачу навіть довелося викликати наряд поліції з приводу неадекватної поведінки патруля.

Позивач вважає зазначені дії відповідачів неправомірними, оскільки йому не було роз`яснено причину зупинки, та не було розглянуто справу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КАС України.

Окрім того, постановою інспектора лейтенанта поліції ОСОБА_3 1 роти, 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області серії ЕАН №3755923 від 05.02.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 05.02.2021 року о 17:10:30 він керував авто та рухався в крайній лівій смузі при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив вимоги п.п. 11.5 ПДР України.

На думку позивача вказана постанова є незаконною, оскільки він дійсно рухався у лівій смузі, перед ним почав гальмувати автомобіль і позивач вимушений був з`їхати на ліву смугу, щоб уникнути перешкод і в подальшому здійснити розворіт, однак в подальшому був зупинений співробітником поліції, який не пояснюючи нічого та не проводячи розгляд справи по суті, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції Київської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції Київської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судові засідання.

05 березня 2021 року від позивача по справі надійшло клопотання про заміну відповідача у справі, відповідно до якого він просив суд замінити відповідача Головне управління патрульної поліції Київської області на належного Управління патрульної поліції у Київській області (м. Київ, вул. Академіка Туполєва, б. 19) та залучити до участі у справі в якості відповідача Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року клопотання представника позивача про заміну відповідача та залучення співвідповідача задоволено.

Замінено відповідача у адміністративній справі № 639/967/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції Київської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - Головне управління патрульної поліції Київської області, на належного - Управління патрульної поліції у Київській області (м. Київ, вул. Академіка Туполєва, б. 19).

Залучено до участі у адміністративній справі № 639/967/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції Київської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в якості відповідача - Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3). Повідомлено учасників справи про судове засідання.

22 березня 2021 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про визнання дій зловживанням процесуальними правами та винесення окремої ухвали про застосування заходу процесуального примусу, в якому він посилається на те, що позивач у позові ображає та принижує честь та гідність співробітників патрульної поліції називаючи їх «неадекватами», що є підставою для застосування до позивача заходів процесуального примусу передбаченого ч. 1 ст. 149 КАС України та накладення штрафу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2021 року, постановленою на місці, без видалення суду до нарадчої кімнати, клопотання долучено до матеріалів справи. Разом з тим, суд не вбачає в діях позивача зловживанням процесуальними правами, а тому зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

25 березня 2021 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на наступне.

Так, що стосується постанови від 03.02.2021 року, то позивач рухався на автомобілі із тріщиною на лобовому склі в зоні дії склоочисників, що і стало підставою для зупинки позивача. На правомірну вимогу поліцейського, позивач відмовився пред`являти свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс ОСЦПВ, внаслідок чого і була винесена постанова про порушення правил дорожнього руху. Окрім того, як вбачається з інформації МТСБУ, дійсно на момент винесення постанови у позивача був відсутній діючий поліс страхування.

Що стосується постанови від 05.02.2021 року, то позивач мав можливість їхати у правій смузі, дорога має гарне покриття та не має латок та ям, позивач рухався досить далеко від інших автомобілів, місце для розвороту на даній ділянці дороги відсутнє, а тому позивач мав можливість рухатися у крайній правій смузі, чим би не порушував вимоги ПДР.

За таких обставин, на думку представника відповідача, зазначений позов не є обґрунтований.

30 березня 2021 року від позивача по справі надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідачами не спростовано безпідставну зупинку та вимогу надати поліс, відеозапис, який наданий позивачем містить лише уривки з відео і повністю не відповідає дійсності.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представники відповідачів по справі Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції, являючись суб`єктом владних повноважень, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України була розглянута за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3744446, складеної 03.02.2021 року о 10.49 год.інспектором роти № 2 батальйону № 1 Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Гудз Русланом Олександровичем, відносно водія автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , останній, у смт. Бородянка, вул. Центральна, 425А, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції відповідно до п. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та на вимогу поліцейського не пред`явив свідоцтво реєстрації на даний транспортний засіб та поліс ОСЦПВ, чим порушив п.2.4.а ПДР керування ТЗ особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425, 00 грн.

Окрім того, згідно Постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3755923, складеної 05.02.2021 року о 17.16 год. інспектором роти № 1 батальйону № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Бабич Іваном Ярославовичем, відносно водія автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , останній, керував транспортним засобом та рухався в крайній лівій смузі при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двої і більше смуг для руху в одному напрямку.

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425, 00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕАН №3744446, складеної 03.02.2021 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 2.1.б постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Отже, правовою підставою для виникнення у водія обов`язку пред`явити інспектору поліції документів на транспортний засіб є наявність законної причини зупинення уповноваженою особою його транспортного засобу, якою зокрема є порушення ПДР.

У постанові серії ЕАН №3744446 від 03.02.2021 року відповідачем було зазначено, як підставу зупинки транспортного засобу - ОСОБА_1 п. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Пунктом 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Як вбачається з відеозапису наданого відповідачем до свого відзиву, причиною зупинки стала тріщина на лобовому склі та не працюючий стоп-сигнал.

Відповідно до п. 31.4.4. постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: склоочисники і склообмивачі вітрового скла: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склообмивачі.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що з наявністю тріщини на вітровому склі в районі роботи склоочисників, тобто, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Окрім того, матеріали справи також не містять у собі доказів на підтвердження того, що у позивача не працював стоп-сигнал на машині.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем, всупереч нормам закону, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3744446, складеної 03.02.2021 року о 10.49 год. інспектором роти № 2 батальйону № 1 Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Гудз Русланом Олександровичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно суті другої оскаржуваної постанови серії ЕАН №3755923, складеної 05.02.2021 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач здійснював рух в крайній лівій смузі при вільній правій, та чи був виїзд пов`язаний з поворотом, розворотом, зупинкою тощо.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду першої інстанції було надано відеозаписи, зроблені бодікамерою з місця його вчинення.

Надаючи правову оцінку даним відеозаписам, суд наголошує на тому, що із одного з відео встановлений факт того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухався на крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот.

З відео вбачається, що ніяких перешкод не було, як і не було увімкнено світлового правого покажчика повороту, що є попереджувальним сигналом для виконання маневру, тобто не було наміру перестроюватися (здійснювати маневр) до крайньої правої смуги для руху.

Суд, звертає увагу, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті. Однак, на вищезазначеному відеозаписі чітко зафіксовано, що всі смуги для руху транспортного засобу позивача були вільними, жодних перешкод у здійсненні руху по правій смузі руху не було.

Також, з відео вбачається, що саме водій ОСОБА_1 не заперечує того факту, що дійсно рухався у крайній лівій смузі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ст. 276 КУпАП).

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12).

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз`яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом було встановлено, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП України, зокрема, щодо заслухання пояснень та роз`яснення прав, розгляд клопотань тощо, що підтверджується відеозаписом, поданим відповідачем , чим спростовуються доводи позивача в цій частині.

Європейський суд з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказав, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до пункту 2 статті 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови накладення адміністративного стягнення серія ЕАН № 3755923 від 05.02.2021 року задоволенню не підлягають.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Харківській області входить до складу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який діє на правах самостійної юридичної особи, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 139, 205, 241-246 КАС України, ст. 1, 2, 7, 9, 22, 23, 122, 245, 247, 251, 254, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3744446, складеної 03.02.2021 року о 10.49 год. інспектором роти № 2 батальйону № 1 Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Гудз Русланом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог в частині скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3755923, складеної 05.02.2021 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, б. 19.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3.

Повний текст рішення складено 09.04.2021 року.

Суддя В.В. Труханович