Справа № 240/5714/21
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/5714/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черноліхов С.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його на роботі з 01 липня 2016 року та стягнути з Служби безпеки України 1150083,87 грн. заробітної плати за 4 роки 9 місяців.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить поновити його на службі в органах Служби безпеки України і стягнути 1150083,87 грн. заробітної плати за 4 роки 9 місяців.

Позивача зі служби в органах Служби безпеки України було звільнено 30 червня 2016 року. Підставою такого звільнення стало набрання чинності 16 жовтня 2014 року Законом України «Про очищення влади», на виконання якого 23 жовтня 2014 року Головою Служби безпеки України видано наказ №10/12 о/с про зарахування позивача в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області.

Не погоджуючись з вказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржував його до Житомирського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 16 січня 2020 року по справі №806/5681/14, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ голови Служби безпеки України №10/12ос від 23 жовтня 2014 року у частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про ОСОБА_1 , щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2020 року.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що саме після вирішення справи № 806/5681/14 він дізнався про порушення своїх прав незаконним звільненням. Поновлення його на службі було неможливим до вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомостей відносно нього як особи, щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Вилучення вказаних відомостей відбулося лише 17 березня 2021 року. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що з листопада 2020 року по березень 2021 року неодноразово хворів, а пандемія коронавірусу ускладнила збір документів для правильного вирішення даного спору. Всі ці обставини, на думку позивача, не залежали від нього і є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що початок перебігу місячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Як вже було зазначено, позивача звільнено з органів СБ України 30 червня 2016 року. З часу звільнення до 2021 року позивач не звертався до суду із позовною заявою про поновлення на службі, хоча вважав свої права порушеними.

Отже, з часу звільнення і до дня звернення до суду з даним позовом минуло 4 роки 9 місяців, протягом яких позивач не звертався до суду щодо поновлення його на службі.

Проаналізувавши наведене суд приходить до висновку, що вказані позивачем у заяві про поновлення строку причини пропуску строку звернення до суду не є поважними і не доводять належним чином наявність непереборних підстав його пропущення.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В свою чергу, заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (частина 2 статті 166 КАС України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 167 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись частиною 1 статті 123, 169 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, відмінних від тих, що були вказані у вже поданій заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя С.В. Черноліхов