Справа № 520/18602/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 квітня 2021 року Справа №520/18602/2020

Харківський окружний адміністративний суду у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

до Державного підприємства Харківська державна «Біологічна фабрика»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - позивач, ГУ ПФ України в Харківській області) 21.12.2020 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства Харківська державна «Біологічна фабрика» (далі по тексту - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з червня 2020 року по листопад 2020 року у сумі 7973,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області та зобов`язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до законодавства щомісячно. Внаслідок порушення вимог законодавства у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 7973,77 грн., яку у добровільному порядку останнім не сплачено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/18602/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу за адресою реєстрації юридичної особи, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідач є належним чином повідомленим про прийняття адміністративної справи до розгляду.

Відповідач у строк, визначений частиною п`ятою статті 162, частини першої статті 61 Кодексу) адміністративного судочинства України та встановлений ухвалою суду, відзив на позов не надіслав.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області як платник страхового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, колишнім працівникам відповідача було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв`язку з несвоєчасним відшкодовуванням фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, у відповідача виникла заборгованість за період з червня 2020 року по листопад 2020 року у розмірі 7973,77 грн., що зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, зокрема, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пунктів 6.4, 6.7 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Верховним Судом України при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України неодноразово висловлювалась правова позиція, яка полягає у тому, що обов`язок з відшкодовування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений на підприємства (постанова від 07.07.2015 (№21-735а15), постанова від 11.11.2015 (справа №21-2810а15).

Як встановлено судом, у відповідача за період з червня 2020 року по листопад 2020 року утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 7973,77 грн., згідно розрахунків суми заборгованості та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказані розрахунки направлені відповідачу у строк, передбачений пунктум 6.4 Інструкції, та вручені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справ копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Заборгованість підтверджується наявними у матеріалах справи: копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Доказів оскарження вказаних розрахунків відповідачем суду не надано.

Разом з тим, зазначена сума відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем у визначені законом строки сплачена не була, будь-яких доказів сплати боргу відповідачем до суду не надано, а тому вона набула статусу заборгованості, що підтверджується наданою позивачем довідкою-розрахунком, яка надіслана на адресу відповідача.

Положеннями частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Станом на день розгляду справи наявними у матеріалах справи доказами підтверджено заборгованість відповідача із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 7973,77 грн., відтак, наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи положення частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, 2 поверх, місто Харків, 61022, ) до Державного підприємства Харківська державна «Біологічна фабрика» (провулок Руставелі, будинок 4, місто Харків, 61050, ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Харківська державна «Біологічна фабрика» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за червень 2020 року по листопад 2020 року у сумі 7973,77 грн. (сім тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 77 копійок).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 12.04.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва