Справа № 235/1665/21
Суддя: Назаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/21/21
Справа № 235/1665/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних лейтенанта Коломієць Владислава Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером за віком, пенсія є його єдиним джерелом доходу, тому йому необхідно було виїхати з тимчасово окупованої території до м. Маріуполя, щоб зняти з банківської пенсійної картки його кошти. 24 лютого 2021 року в пункті пропуску «Мілове» під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» начальником ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних лейтенантом Коломієцем В.В. відносно нього була розглянута справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 145156, примірник якої був йому вручений відразу після її складання.

Однак, не зважаючи на те, що він заперечував подію правопорушення та наявність складу правопорушення всі його пояснення були ігноровані відповідачем та в жодній мірі не прийняті до уваги при винесенні постанови від 21.02.2021 року по справі про адміністративні правопорушення, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість. Відповідач виніс постанову та притягнув його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Зазначив, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

На підставі наведеного позивач просив постанову про адміністративне правопорушення скасувати.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки.

Відповідач про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що в позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносин.

21 лютого 2021 року начальником групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені В. Банних лейтенантом Коломієць Владиславом Вікторовичем винесено постанову СхРУ № 145156 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-2 КУпАП про те, що 21 лютого 2021 року о 8 годині 30 хвилин громадянин України ОСОБА_2 , в районі н.п. Маринівка на напрямку н.п. Маринівка (ТОТ) н.п. Куйбишево (РФ) перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим порушив вимоги п.3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн (а.с.7).

Відповідно до копії паспорту серія НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , він є громадянином України (а.с.5-6).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, судом було встановлено, що доказом вчинення позивачем правопорушення, є визнання ним своєї вини та щире каяття, на підставі чого зроблено висновок про вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Однак, факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 08.07.2020 року у справі № 117/525/17.

Відповідно до вимог ч.1, абз.1 ч.2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не подано до суду належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, правомірності дій з прийняття оскаржуваної постанови, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду адміністративної справи та на спростування даного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 11, 72-77, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 204-2, 222-1, 245, 247, 251, 258, 268, 280, КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до начальника ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних лейтенанта Коломійця Владислава Вікторовича (смт. Мілове Луганської області, вулиця Міловське, будинок 58) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних лейтенанта Коломійця Владислава Вікторовича від 21 лютого 2021 року СхРУ № 145156 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили піс ля закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Згідно п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко