Справа № 160/16915/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача Байрамова Р.А. Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
17.12.2020 року Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 19.01.2021 року о 14:00 год. (а.с. 49).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не мало підстав для проведення перевірки. Також, під час приїзду інспекторів на підприємстві не було особи, уповноваженої відповідно до вимог закону отримати направлення на проведення інспекційного відвідування та прийняти участь у проведенні такого відвідування, оскільки у зазначений період директор перебував у відрядженні. При цьому, відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V суб`єкту господарювання надано право не допустити до перевірки орган контролю у випадку, якщо на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфіковану форму акту інспекційного відвідування. Також, звертав увагу суду на те, що будь-якого погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), відповідачем під час проведення заходу позивачу надано не було. Отже, спірна постанова відповідача, що була винесена на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, складена з порушенням вимог чинного законодавства. Таким чином, при винесенні постанови про накладення штрафу не було додержано норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 №509, яким передбачено дослідження матеріалів та підстав для накладення штрафу. Вважає, що не додержання вищезазначених вимог свідчить про протиправність спірної постанови, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.
19.01.2021 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначено, що відповідачем не було повідомлено про розгляд справи про накладення на нього штрафу, що, як наслідок, позбавило позивача встановлених законодавством процедурних гарантій, унеможливило здійснення належного захисту свої прав, представлення аргументів і доказів на їх підтвердження.
16.02.2021 року представником позивача подано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
18.02.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення проти відповіді на відзив, у яких зазначено доводи аналогічні доводам у відзиві на позов.
11.03.2021 року представником позивача до суду надані додаткові пояснення з посиланням на судову практику.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Підставою для проведення інспекційного відвідування стало звернення фізичної особи, стосовно якої порушені правила оформлення трудових відносин.
21.10.2020 року інспекторами праці повторно здійснено виїзд за адресою місцезнаходження відокремленого підрозділу філії ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот».
Проте, документів, книг та реєстрів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування філією ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надано не було, як і не було надано доступу інспекторам праці до виробничих, службових, адміністративних приміщень.
Підставою для винесення постанови зазначено: неможливість проведення інспекційного відвідування та створення перешкод у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування шляхом (ненадання інспекторам праці доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця та ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених копій або витягів).
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини щодо порядку проведення інспекційного відвідування регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) і Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок №823).
Закон № 877 визначає основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а як слідує з тлумачення поняття принцип - це твердження, яке сприймається як головне, важливе, суттєве, неодмінне або, принаймні, бажане.
Статтею 1 Закону № 877 встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Порядок № 823 є спеціальним нормативним актом який регулює питання проведення інспекційних відвідувань за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.п. 1 п.5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
Згідно із п.8 Порядку № 823 Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Згідно із п.10 Порядку № 823 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів. Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.
За пп. 7 п.11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Відповідно до п. 12 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Згідно із п.14 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено рішення Мінсоцполітики про затвердження форми акту інспекційного відвідування.
Відповідно до п.16, 18, 20 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акту залишається в об`єкта відвідування.
В обгрунтування протиправності дій державних інспекторів при проведенні інспекційного відвідування, позивач посилається на те, що відповідачем порушено абз.5 ч.1 ст. 6 Закону № 877, який регулює позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю), відповідно до зазначеної норми звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
З даного приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 4 та 5 ст.2 Закону №877 заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст. 1, ст. 3, ч.ч. 1, 4, 6 - 8, абз. 2 ч. 10, ч. 13 та 14 ст. 4, ч. 1 - 4 ст. 5, ч. 3 ст. 6, ч. 1 - 4 та 6 ст. 7, ст. ст. 9, 10, 19, 20, 21, ч. 3 ст. 22 цього Закону.
Отже, відповідач повинен забезпечити дотримання вимог ч. 3 ст. 6 Закону №877, де зазначено, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
З аналізу вказаних норм вбачається, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні враховувати особливості правового регулювання, визначені спеціальними законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, звертатись до інших норм Закону № 877.
Порядком №823, який є спеціальним нормативним актом, не передбачено такого обов`язку у відповідача отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу у разі проведення інспекційного відвідування, в тому числі і за зверненням працівника або фізичної особи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання позивача на необхідність отримання погодження центрального органу виконавчої влади є безпідставними.
З приводу аргументів позивача у судовому засіданні, що у заяві ОСОБА_1 зазначена адреса заявника без вказівки квартири проживання (реєстрації), а саме: АДРЕСА_1 , а також те, що заявником свідомо зазначено як місце свого проживання (реєстрації) завідомо неіснуючий будинок та не вказано квартиру, у зв`язку з чим таке звернення вважається анонімним, суд зазначає, що у разі невизнання підстави для проведення інспекційного заходу, позивач мав право оскаржити такий наказ до суду, водночас, станом на день розгляду справи в суді, такий наказ не скасований, а перевірка його на предмет законності не є предметом даної справи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем було дотримано порядок призначення перевірки.
Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Враховуючи викладене, доводи позивача про не повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу, є безпідставними та не приймаються судом до уваги.
Щодо посилань позивача на незатвердження уніфікованої форми акту інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ст.10 Закону № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
- державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
- суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом;
- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання);
- тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону;
- орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);
- органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;
- у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю);
- бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб;
- вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання;
- одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю);
- надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту;
- оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб;
- отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю);
- вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення;
- вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі:
- перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу;
- використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів;
- з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.
З аналізу вказаної норми права вбачається, що у разі використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів суб`єкт господарювання наділений правом вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю), а не право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).
Разом з тим, відповідно до п.4 Порядку № 823 уніфікована форма акту інспекційного відвідування, в якому визначається вичерпний перелік питань, що підлягають інспектуванню, припису, попередження, а також вимоги інспектора праці затверджуються в установленому порядку та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.
Отже, твердження позивача, про те, що він скористався своїм правом та правомірно не допустив до проведення інспекційного відвідування посадових осіб відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки дії відповідача були правомірними, пов`язаними з процедурою проведення контрольного заходу та незаконною відмовою у допуску до проведення контрольного заходу.
У відповідності до п.11 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Тобто, надання для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступ до всіх видів приміщень, організація робочого місця є обов`язком об`єкта відвідування без жодних виключень.
Враховуючи викладене, а також те, що позивачем безпідставно не надано необхідну інформацію та документи, не було допущено посадових осіб до проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю, чим створено перешкоди у його проведенні, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача у ході притягнення позивача до відповідальності згідно абзацу 6 ч.2 ст. 265 КЗпП України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч.ч. 2 - 7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначається Порядком №509.
Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Штрафи накладаються з поміж іншого на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.
Основні засади здійснення контролю за додержанням законодавства про працю визначені Конвенцією Міжнародної організації праці № 81, 1947 року, про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-ІV і є частиною національного законодавства України та застосовується в порядку передбаченому Законом України «Про міжнародні договори України».
У відповідності до ст.12 Конвенції, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства м будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, . за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
Враховуючи факт здійснення перешкод філією ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» у доступі до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а також те, що позапланова перевірка позивача здійснена Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області у порядку та спосіб, що визначені Порядком № 823, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу на філію ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, а тому дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для присудження понесених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.
Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 березня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець