Справа № 440/583/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 440/583/17 пров. № А/857/3691/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кушнерика М.П.

суддів - Курильця А.Р.; Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман Миколи Ігоровича та Красненської селищної ради Буського району Львівської області на рішення Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року, прийняте суддею Шендріковою Г.О., в м. Буськ, повний текст складено 16 вересня 2020 року, у справі № 440/583/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман Миколи Ігоровича про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман М.І., в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області VII скликання №272 від 20.03.2017 р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 »; зобов`язати відповідачів поновити її на посаді секретаря Красненської селищної ради Буського району Львівської області та стягнути на її користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що Розпорядженням голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучмана М.І. від 13 березня 2017 року скликано 14 сесію Красненської селищної ради VІІ скликання на 20 березня 2017 року о 15 годині, в приміщенні адмінбудинку Красненської селищної ради та винесено на розгляд питання № 13 «Про припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради». За наслідками розгляду даного питання, відповідачем, 20 березня 2017 року на підставі частини 5 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийнято рішення № 272 «Про дострокове припинення повноважень, секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 ». Позивач вважає, що зазначене рішення не відповідає Конституції України та законам України, оскільки прийнято не на підставі, не у спосіб, що передбачені законами України, без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення ради та без належного обгрунтування підстав та причин звільнення з посади секретаря селищної ради, а також в порушення порядку процедури підготовки відповідних питань до розгляду на сесії, що також призвело до незаконного спірного рішення, отже підлягає рішення скасуванню.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 20 березня 2017 року № 272 «Про дострокове припинення повноважень, секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 ».

Зобов`язано відповідачів поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Красненської селищної ради Буського району Львівської області та стягнути з них на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постанова суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню відповідно до ст. 371 КАС України.

Селищний голова Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман М.І. та Красненська селищна рада Буського району Львівської області подали апеляційні скарги, з підстав помилкового застосування судом норм матеріального та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг вказано на те, що частина 5 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» є спеціальною нормою, яка передбачає дострокове припинення повноважень секретаря ради за відповідним рішенням ради і є самостійною підставою для припинення служби в органах місцевого самоврядування. Вважає, що рішення ради XIV сесії VII скликання №272 від 20.03.2017 р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 » було прийнято саме у відповідності до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Щодо строку повідомлення про скликання ради, апелянт вказує, що з аналізу положень ч. 10 та ч. 14 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видно, що питання скликання сесії ради визначається як положеннями вказаного Закону, так і положеннями регламенту відповідної ради. Таким чином, строк доведення до відома депутатів і населення рішення про скликання сесії ради може становити не менще як з 10 днів, а може становити інший строк, встановлений регламентом відповідної ради, але не менше як за 1 день до сесії. Пунктом 2.3 Регламенту Красненської селищної ради визначено, що рішення про скликання сесії ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за три дні до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається винести на розгляд сесії.

Просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційні скарги не надходило, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Додатковим рішенням Буського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року стягнуто з Красненської селищної ради, Чучмана М.І. - селищного голови на користь позивачки середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 20 березня 2017 року по 11 серпня 2020 року в розмірі 213 003,56 грн. (двісті тринадцять тисяч три грн. 56 коп.) враховуючи податки, збори та обов`язкові платежі, які нараховуються на заробітну плату.

Протокольною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 року замінено Красненську селищну раду Буського району Львівської області на Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів, які просять задоволити їх апеляційні скарги, позивачку та її представника, які просять залишити без змін рішення суду, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі рішення І-сесії VІІ скликання Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 3 від 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 обрано секретарем Красненської селищної ради, одночасно присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад (а.с. 3).

Розпорядженням голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучмана М.І. від 13 березня 2017 року скликано 14-тю сесію Красненської селищної ради VІІ скликання на 20 березня 2017 року о 15 годині, в приміщенні адмінбудинку Красненської селищної ради та винесено на розгляд питання під № 13 «Про припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради» та прийнято рішення № 272 від 20.03.2017 р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 » (а.с 5).

Не погоджуючись із рішенням про звільнення та вважаючи його протиправним позивач звернулась до суду із позовом.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Красненська селищна рада Буського району Львівської області, вирішуючи питання про дострокове припинення повноважень позивачки, діяла протиправно, оскільки приймаючи оспорене рішення не навела достатніх підстав дострокового припинення повноважень секретаря ради.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що суд першої інстанції поновлюючи позивачку на посаді секретаря сільської ради, неправильно обрав спосіб захисту порушеного права позивачки.

Частина друга статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 та частиною 1 статті 140 Конституції України гарантується місцеве самоврядування, яке є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до частини 3 статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з пунктами 4, 10, 16 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом; прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові; прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Секретар сільської, селищної, міської ради не може суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Приписами частин 1 - 3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами передбачено, що повноваження секретаря сільської ради можуть бути припинені достроково за рішенням відповідної сільської ради шляхом таємного голосування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що посада секретаря ради є виборною посадою, призначення та звільнення з цієї посади відбувається виключно на підставі рішення відповідної ради.

Суд першої інстанції вірно вказав, що ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування, які можуть бути як загальними, що передбачені КЗпП України, так і спеціальними, що визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої ст. 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (с. 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (ст. 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (ст. 18 цього Закону).

Судом констатовано, що в рішенні № 272 від 20 березня 2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 » не зазначено наявних достатніх підстав або мотивів дострокового припинення повноважень.

Зокрема, не вказано в чому саме проявилось невиконання чи неналежне виконання нею, як секретарем ради службових обов`язків, що могло бути підставою для визнання її роботи незадовільною.

Крім того, в рішенні № 272 від 20 березня 2017 року не зазначено жодної, передбаченої ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» підстави припинення публічної служби, яка б давала можливість прийняти обгрунтоване рішення про дострокове припинення повноважень секретаря ради.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення № 272 від 20 березня 2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 » прийнято необгрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року рішення Буського районного суду Львівської області від 12 квітня 2019 року, яким позов ОСОБА_1 до Чучмана Миколи Ігоровича про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено залишено без змін (а.с. 39-43).

Встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом обставини (ч. 4 ст. 78 КАСУ).

Таким чином, з викладеного вбачається, що підставою винесення оспореного рішення було неналежне виконання позивачкою її функціональних обов`язків, за що була притягнена до дисциплінарної відповідальності.

Інших підстав та мотивів прийнятого оспореного рішення, відповідачем не представлено.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав та інтересів позивачки, а саме зобов`язання відповідачів поновити її на посаді секретаря сільської ради, є невірним, оскільки суд першої інстанції не відновив порушене право ОСОБА_1 , т.я. звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП, а, відтак, установивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу (ст. 40 Кодексу законів про працю України).

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, виходить за межі апеляційних вимог та вважає за необхідне скасувати додаткове рішення Буського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року, виходячи з наступного.

При постановленні рішення Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року суд першої інстанції вирішуючи вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не визначив розмір стягнення та період.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш, як за один рік.

Середній заробіток працівника згідно із частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року за № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки №169 від квітня 2017 року, заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи, що передували вимушеному прогулу складає 10561,96 грн. (а.с. 6).

Отже, відповідно до Порядку № 100 середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу визначається шляхом множенням середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів з дня звільнення по день винесення рішення про поновлення.

Середня заробітна плата позивачки за останні два місяці роботи, що передували вимушеному прогулу складає 5280,98 грн. (4801,78 грн. за лютий 2017 року + 5760,18 за березень 2017 року = 10561,96 грн. / 2).

Середня місячна кількість робочих днів за останні два місяці роботи, що передували вимушеному прогулу складає 21 день (20 робочих днів за лютий 2017 року + 22 робочих днів за березень 2017 року / 2), а середньоденний заробіток за останні два місяці роботи, що передували вимушеному прогулу складає 251,48 грн. (5280,98 грн. / 21 день).

Вимушений прогул з 21 березня 2017 року (наступний день після звільнення) по 11 серпня 2020 року (день ухвалення судом рішення) становить 846 робочих днів, відтак, заробіток за час вимушеного прогулу становить 212752,08 грн. (251,48 грн. х 846 днів)

Колегія суддів зазначає, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року постанова суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню відповідно до ст. 371 КАС України. Отже, рішення про стягнення середньомісячної заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць суд уже ухвалив і таке вже виконано, що стверджується постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2020 року.

Колегія суддів зазначає, що в даній справ, селищний голова Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман М.І. не є відповідачем, а, відтак, в цій частині позов пред"явлений до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного визначення способу захисту порушеного права позивачки.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман Миколи Ігоровича та Красненської селищної ради Буського району Львівської області задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року у справі № 440/583/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Буського району (Золочівського) Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області Чучман Миколи Ігоровича про визнання протиправним та скасування рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області та додаткове рішення Буського районного суду Львівської області від 09 лютого 2020 року по даній справі - скасувати та постановити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області XIV сесії VII скликання №272 від 20.03.2017 р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря Красненської селищної ради ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Красненської селищної ради Буського району Львівської області з 21.03.2017 р.

Стягнути з Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (вул.Івана Франка, 2а, смт.Красне, Буський район Львівська обл., 80560, ) в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 212 752 (двісті дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 08 коп. з 21.03.2017 р. по 11.08.2020 р., без врахування податків та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12.04.21