Справа № 620/922/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/922/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання дій відповідача щодо неповернення стягнутих з позивача коштів у розмірі 5508,36 грн за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 протиправними та зобов`язання відповідача повернути позивачу стягнуті з останнього кошти за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 у розмірі 5508,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 620/3847/19 визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.05.2019 №Ф-13455-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21 030,90 грн. В зв`язку з тим, що інших вимог чи рішень з боку відповідача відносно позивача не приймалось, а вищезазначена сума була стягнута з останнього в повному розмірі, то вважає, що повернення цієї суми має відбуватися також у повному розмірі, а саме 21030,90 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та зазначає, що відповідно до ідентифікаційних даних інформаційної системи «Податковий блок» позивач був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 25.02.2002 та перебував на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області з 27.03.2002. відповідно до даних інформаційної системи «Податковий блок» державну реєстрацію припинення позивача проведено 12.12.2019 згідно із рішенням про припинення. Таким чином, позивач в розумінні норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до 12.12.2019 був платником єдиного соціального внеску, як фізична особа-підприємець. Станом на 31.10.2019 позивачу відповідно до даних інформаційної картки платника ІС «Податковий блок» по коду (єдиний соціальний внесок) нараховано розрахункову суму єдиного внеску за період з 2017 по 2019 роки, яка в загальному розмірі становить 26539,26 грн. В період з 29.04.2020 по 16.07.2020 в рахунок погашення заборгованості зараховані кошти на загальну суму 21030,90 грн. Станом на 16.07.2020 враховуючи суму нарахування єдиного соціального внеску 26539,26 грн та здійснену оплату у сумі 21030,90 грн заборгованість склала 5508,36 грн (26539,26 грн - 21030,90 грн). 27.07.2020 набрало законної сили рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/3847/19, яким визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.05.2019 №Ф-13455-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21 030,90 грн. На підставі вказаного рішення в інтегрованій картці платника здійснено коригування, а саме зменшено нараховану суму єдиного соціального внеску на 21030,90 грн. Надміру сплачена сума єдиного внеску склала 15522,54 грн (зараховані кошти в рахунок сплати ЄВ 21030,90 грн - 5508,36 грн заборгованість на 16.07.2020 =15522,54 грн), відповідно саме ця сума підлягає поверненню. Таким чином сплата єдиного соціального внеску здійснена позивачем за період з 29.04.2020 по 16.07.2020 у розмірі 21030,90 грн не покрила повністю зобов`язань оскільки, станом на 31.10.2019 існувала заборгованість у розмірі 26539,26 грн, відтак у позивача залишився наявний борг з єдиного соціального внеску у сумі 5508,36 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 був зареєстрований в Чернігівській ДПІ в якості фізичної особи-підприємця 25.02.2002, також проведено реєстрацію в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області 27.03.2002. Знятий з податкового обліку у зв`язку з припиненням за принципом мовчазної згоди 13.12.2019 (а.с.37).

Також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за безкоштовним запитом міститься запис: "Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Дата реєстрації: 25.02.2002, Дата запису: 12.12.2019, номером запису: 2 033871" (а.с.43).

При цьому 16.05.2019 Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 на суму 21 030,90 грн. Зі змісту зазначеної вимоги слідує, що відповідач, відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на підставі даних інформаційної системи "Податковий блок" органів доходів і зборів, встановило наявність у позивача заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 21 030,90 грн станом на момент її винесення.

Як слідує з матеріалів справи на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження АСВП № 60619080 з виконання вимоги про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019, виданої Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області про стягнення з позивача на користь ГУ ДПС у Чернігівській області заборгованості у розмірі 21030,90 грн. 18.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 05.12.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку з виконанням вищезазначеної постанови з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 21030,90 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.12-13).

Позивач вважає вказану вимогу протиправною, звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 позов ОСОБА_1 до Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.05.2019 №Ф-13455-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21 030,90 грн (а.с.7-10).

Вказане рішення суду набрало законної сили 27.07.2020.

В зв`язку з зазначеним центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до ГУ ДПС у Чернігівській області з листом про повернення коштів, в якому просить повернути перерахований борг в сумі 21030,90 грн на депозитний рахунок вказаного відділу за відповідними реквізитами (а.с.11).

Листом від 06.11.2020 № 139/10/25-01-12-03-12 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що після зменшення в інтегрованій картці платника нарахувань на суму 21030,90 грн відповідно до рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, на дату розгляду заяви за даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 надміру сплачена сума по єдиному внеску склала 15522,54 грн, відповідно саме ця сума підлягає поверненню (а.с.14).

На звернення позивача щодо повернення коштів (а.с.15), відповідач листом від 19.01.2021 № 296/6/25-01-13-06-13 повідомив позивача, що згідно даних інтегрованої картки платника, що ведуться органами ДПС, станом на дату припинення підприємницької діяльності (12.12.2019) за позивачем обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн. В період з 29.04.2020 по 16.07.2020 в рахунок погашення заборгованості зараховані кошти на загальну суму 21030,90 грн. Відповідно станом на 16.07.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 5508,36 грн. За наслідками виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/3847/19, яке набрало законної сили з 18.09.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за фізичною особою ОСОБА_1 не обліковується (а.с.16).

Вважаючи дії ГУ ДПС у Чернігівській області щодо неповернення стягнутих з позивача коштів протиправними, останній звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною2ст. 19 Конституції Українивизначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаєЗакон №2464(далі - Закон №2464).

Згідно з пунктом 1 частини 1статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону №2464).

Приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першоїстатті 4 цього Закону,на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно частини четвертої статті 8 Закону № 2464, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначенимиЗаконом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі -Інструкція № 449).

Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами, 16.05.2019 Чернігівським управлінням Головним управлінням ДФС у Чернігівській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17, відповідно до якої сума боргу (недоїмки) позивача становить 21030,90 грн.

Разом з тим, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі №620/3847/19, яке набрало законної сили 27.07.2020, визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головною управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 від 16.05.2019 на суму 21030,90 грн.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 від 16.05.2019 на суму 21030,90 грн, як встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі №620/3847/19, не відповідає вимогам, що встановлені Законом № 2464 та Інструкції № 449, а відтак - сплачені позивачем суми єдиного внеску за 2017-2019 роки є помилково сплаченими.

Факт надмірної/помилкової сплати позивачем єдиного внеску обумовлює повернення цих коштів податковим органом у передбаченому законодавством порядку.

Згідно з ч. 13 ст. 9 Закону України № 2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України № 2464 суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, належать поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення.

Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6 (далі - Порядок № 6).

Згідно з п. 5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Пунктом 6 Порядку №6 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення. У випадку, передбаченому п.п. 3 п. 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Як встановлено судом в зв`язку з набранням законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 620/3847/19 центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до ГУ ДПС у Чернігівській області з листом про повернення коштів, в якому просить повернути перерахований борг в сумі 21030,90 грн на депозитний рахунок вказаного відділу за відповідними реквізитами, однак листом від 06.11.2020 № 139/10/25-01-12-03-12 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що після зменшення в інтегрованій картці платника нарахувань на суму 21030,90 грн відповідно до рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, на дату розгляду заяви за даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 надміру сплачена сума по єдиному внеску склала 15522,54 грн, відповідно саме ця сума підлягає поверненню.

На заяву позивача про повернення решти коштів відповідач повідомив, що заборгованість позивача становить 26539,26 грн, в період з 29.04.2020 по 16.07.2020 в рахунок погашення заборгованості зараховані кошти на загальну суму 21030,90 грн. Відповідно станом на 16.07.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 5508,36 грн.

Тобто на виконання рішення суду, яке набрало законної сили було повернуто 15522,54 грн, замість 21030,90 грн, в зв`язку з наявністю у позивача станом на 16.07.2020 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 5508,36 грн.

Проте, суд зазначає, що вказані положення не поширюються на випадки, коли факт протиправного нарахування суми єдиного соціального внеску встановлено судом та скасовано сам виконавчий документ (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі №620/3847/19, яке набрало законної сили 27.07.2020).

Таким чином, в зв`язку з наявністю у позивача права на повернення стягнутих коштів за протиправним виконавчим документом відповідач відмовляючи позивачу в задоволенні його заяви про повернення коштів діяв протиправно.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано суду: угоду про надання правової допомоги адвоката від 25.01.2021, укладену позивачем з адвокатом Швидким О.В ; розрахунок суми судових витрат на суму 2000,00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правової допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 25/01 від 25.01.2021 про сплату позивачем адвокату Швидкому О.В. 2000,00 грн (а.с.19-23).

Отже позивачем документально доведено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Водночас відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката та не надано суду доказів на підтвердження не співмірності заявлених витрат.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У даній адміністративній справі судом задоволено позов повністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області.

Також позивачем за подання позову сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн (а.с.6), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 168, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо неповернення стягнутих з ОСОБА_1 коштів у розмірі 5508,36 грн за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 протиправними.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області повернути ОСОБА_1 стягнуті з нього кошти за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 у розмірі 5508,36 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. та 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу"Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 12.04.2021.

Суддя О.М. Тихоненко