Справа № 420/7577/19
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7577/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ (; адреса: вул. Успенська, 1, м. Одеса, 65014) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності з відшкодування витрат за навчання,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , у якому позивач просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 з відшкодування витрат за навчання після звільнення з Національної поліції протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 06.11.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати пов`язані з її утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 25 698,41 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім грн.. 41 коп.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходила службу в органах внутрішніх справ України та підрозділах поліції з 11.08.2014 по 17.07.2019 року. У 2014 році ОСОБА_1 зарахована курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в подальшому зазначена норма кореспондується із положеннями ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію»), Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007 р., між відповідачем - ОСОБА_1 та ГУ МВС України в Одеській області 08.09.2014 р. укладено Договір про підготовку фахівця в Університеті. Наказом університету, згідно з п.9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, курсанта ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України у зв`язку з переходом на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади. Наказом університету призначено прибулих з міністерства внутрішніх справ України на посади курсантів денної форми навчання Одеського державного університету внутрішніх справ по переведенню у зв`язку зі службовою необхідністю, поставивши на всі види утримання та забезпечення з 07.11.2017 року відповідача. Після закінчення університету ОСОБА_1 відряджена для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області згідно з наказом університету та була призначена на посаді слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області. Наказом від 17.07.2019 року ОСОБА_1 звільнена зі служби з 17.07.2019 року. Таким чином, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з органів поліції на підставі невиконання вимог Договору та Контракту, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п. 2.3., а також порушення п. 3 Договору та Контракту, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове звільнення у зв`язку з небажанням особи продовжувати службу в органах поліції, та не бажанням відповідача добровільно відшкодувати витрати на навчання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) згідно ч.5 ст.262 КАС України.

У встановлений в ухвалі від 24.01.2020 року строк відповідач відзив на адміністративний позов не надав, проте 29.09.2020р. від неї надійшла заява про заперечення проти позову та продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.04.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року провадження у справі №420/7577/19 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання на 04.08.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 27.08.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі №420/7577/19 за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності з відшкодування витрат на навчання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.09.2020р. об 11:20 год.

У судове засідання 15.09.2020р. об 11:20 год. сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

29.09.20 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

08.09.2014 року між Замовником - ГУ МВС України в Одеській області, Виконавцем - Одеським державним університетом внутрішніх справ та громадянкою України ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с.20-21). Предметом даного договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки «Правознавство».

Пунктами 2.3.5-2.3.6 договору від 08.09.2014 року передбачено, що особа зобов`язується після закінчення навчання прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання своїх обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником, та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного перебування на службі, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку відповідно до пунктів 3.1-3.3 договору від 08.09.2014 року є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ і служби протягом трьох років після навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідальність або за порушення дисципліни.

Порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, визначений пунктами 4.1-4.6 договору від 08.09.2014 року, передбачає що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, а у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання, на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ, така сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету України і використовується у порядку визначеному чинним законодавством.

Згідно з пунктом 6.1 договору від 08.09.2014 року сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.

ОСОБА_1 закінчила навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ, отримала диплом бакалавра за спеціальністю «правознавство».

За Наказом ОДУВС від 21.06.2018 р. № 134 о/с відряджена для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області та відповідно до Наказу ГУ НП в Одеській Області № 964 о/с від 04.07.2016 р. призначена на посаду слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області (а.с.12-13).

Наказом ГУНП в Одеській області № 877 о/с від 17.07.2019 року, на підставі рапорту ОСОБА_1 від 05.07.2019 року (а.с.18) та подання начальника Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області від 05.07.2019 року, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.19).

01.08.2019 року до Одеського державного університету внутрішніх справ надійшов лист ГУНП в Одеській області з інформацією про звільнення зі служби в поліції працівника з числа молодих фахівців, а саме ОСОБА_1 (а.с.34).

15.08.2019 року до Одеського державного університету внутрішніх справ надійшов лист ГУНП в Одеській області з інформацією стосовно звільненого молодого фахівця - випускника Одеського державного університету внутрішніх справ - ОСОБА_1 , копії послужного списку; договору про здобуття освіти, рапорту про звільнення та інших документів (а.с.35).

Згідно загального розрахунку №339 від 06.12.2019 року фактичні витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 складають 25698,41 грн. (а.с.24-33).

09.12.2019 року № Ю-514 Одеський державний університет внутрішніх справ надіслав на адресу ОСОБА_1 повідомлення про необхідність відшкодування МВС України витрат пов`язаних з навчанням з 08.09.2014 по 17.07.2019 року у розмірі 25698,41 грн. (а.с.37).

Однак, станом на час подачі позову відомості про добровільне відшкодування витрат пов`язаних з навчанням з 08.09.2014 по 17.07.2019 року у розмірі 25698,41 грн. відсутні.

Вимагаючи стягнення коштів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 року (далі - Закон №565-ХІІ) чинного на час виникнення взаємовідносин визначених договором про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2014 року, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно положень статті 9 Закону №565-ХІІ, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Частиною 4 статті 18 Закону №565-XII підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Частиною 6 статті 18 Закону № 565-XII курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 580-VIII) підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до положень ч.4 ст.74 Закону № 580-VIII, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністрерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, чинний на час укладення договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2014 року, визначав механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Такі витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою, а у разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, отже у межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог ст.19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12.12.2018 року у справі №804/285/16, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 року у справі №461/5577/15-ц від 31.10.2018 року у справі №820/5761/15.

З наведених норм та викладених обставин справи вбачається, що оскільки ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), що підпадає під пункти 3.1 - 3.3 Договору від 08.09.2014 року, виходячи з формулювання причин звільнення, ОСОБА_1 повинна відшкодувати витрати на її утримання за період навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ з 08.09.2014 по 17.07.2019 року у розмірі 25698,41 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» №2925-III від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), навчальні заклади включено до загальної структури МВС, отже Одеський державний університет внутрішніх справ є структурним підрозділом МВС, таким чином Одеський державний університет внутрішніх справ діє у складі МВС та підпорядковується йому, а тому, як розпорядник бюджетних коштів згідно норм бюджетного законодавства, для виконання своїх обов`язків за Договором від 08.09.2014 року, здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача, що підтверджується довідкою-розрахунком № 339 від 06.12.2019 року, а саме:

- грошове забезпечення - 12681,35 грн.;

- речове забезпечення - 5688,70 грн.;

- харчування - 78,03 грн.;

- комунальні послуги - 7250,33 грн.;

- всього в сумі - 25698,41 грн. (а.с.24).

Враховуючи те, що Одеський державний університет внутрішніх справ, як структурний підрозділ МВС, у разі невиконання договірних зобов`язань з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялись з державного бюджету і були витрачені на їх утримання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повинна відшкодувати зазначені витрати на її утримання за період навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ з 08.09.2014 по 17.07.2019 року у розмірі 25698,41 грн., відповідно до розрахунку фактичних витрат №339 від 06.12.2019 року.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач ґрунтовних заперечень проти позову не надав.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача як таких, що не ґрунтуються на вищенаведених нормах чинного законодавства та положеннях ст.5 КАС України, які не передбачають можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності особи-відповідача.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності з відшкодування витрат на навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 06.11.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати пов`язані з її утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 25 698,41 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім)грн. 41коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян