Справа № 818/3275/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 818/3275/14

адміністративне провадження № К/9901/10780/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 818/3275/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

03 вересня 2020 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №2239 о/с від 27 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил з посади першого заступника начальника Управління МВС України в Сумській області - начальника слідчого управління.

Визнано протиправним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області №327 о/с від 03 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил з посади першого заступника начальника Управління МВС України в Сумській області - начальника слідчого управління.

Поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Сумській області - начальника слідчого управління.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 694933 ( шістсот дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот тридцять три ) грн. 80 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Сумській області - начальника слідчого управління.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітку за один місяць у розмірі 9951 грн.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України відкликати з Міністерства юстиції України відомості про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади" для виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 29 березня 2021 року.

У касаційній скарзі Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області зазначено, що вона подана на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Покликаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 800/186/17. Крім того, у тексті касаційної скарги заявник також послався на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №800/547/17 та №800/63/16, а також постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 826/318/15.

Перевіряючи доводи заявника щодо неврахування висновків Верховного Суду та аналізуючи зміст зазначених представником Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області постанов Верховного Суду, судом касаційної інстанції встановлено, що обставини справ, №800/547/17 та №800/186/17, №800/63/16 не є подібними до спірних правовідносин. Так, у справах №800/186/17 та №800/63/16 предметом спору були рішення Вищої ради правосуддя, яким суддю визнано таким, що порушує вимоги щодо несумісності посад, через що звільнено з посади судді. У справі №800/547/17 Верховний Суд висловив правову позицію у спорі щодо рішення про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури за одноразове грубе порушення.

Натомість, зміст оскаржуваних судових рішень у цій справі свідчить про те, предметом спору у цій справі є правомірність наказу про звільнення особи з посади першого заступника начальника УМВС України в Сумській області - начальника слідчого управління на підставі підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Підставою такого звільнення стало те, що позивач обіймав зазначену посаду у період, що підпадає під дію санкцій, установлених Законом України "Про очищення влади".

Також у касаційній скарзі відповідач покликаючись на існування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 826/318/15 не навів обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справі №826/318/15 є подібними, а також не зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин, не враховані судом апеляційної інстанції.

Також в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Подана касаційна скарга відповідача містить цитування пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, виклад обставини справи, цитати нормативних актів, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення відповідачем підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме відповідач покликаючись на постанови Верховного Суду не обґрунтував, що ці постанови ухвалені у справах за подібними відносинами із цією справою, а також не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 818/3275/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова