Справа № 183/4615/20
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4615/20
№ 2-а/183/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

секретаря судового засідання Пономаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мудрика Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

в с т а н о в и в:

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мудрика Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 посилався на те, що 12 серпня 2020 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Мудриком В.О. винесена постанова серії ЕАМ № 2966201 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Адміністративне правопорушення виразилось у тому, що 12 серпня 2020 року о 12.28 год, він, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 154 км, рухаючись зі швидкістю 80 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті Обарів більш як на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.). Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAMLTI 20/20, серійний № ТС000550.

З даною постановою інспектора позивач не погоджується в повному обсязі, оскільки вона необґрунтована, недоведена, а інкримінуєме йому правопорушення не підтверджується жодним доказом. Зазначив, що в оскаржуваній постанові всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП невірно вказані дані про місце вчинення правопорушення, а саме в тексті даної постанови відповідач Мудрик В.О. зазначив, що позивач нібито перевищив швидкість руху в населеному пункті Обарів, але в якому саме місці та по якій вулиці, в районі якого будинку він рухався, інспектор не вказав. Натомість відповідач зазначив місце скоєння правопорушення на автомобільній дорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне на 154 км. При цьому позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що він рухався за межами населеного пункту. Доказів того, що він рухався в межах населеного пункту, інспектором надано не було, зокрема докази, отримані за допомогою спеціального технічного засобу з фіксацією правопорушення з чітким зображенням транспортного засобу (марки, кольору, номерного знаку), яким позивач керував до постанови також не додано. Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем Мудриком В.О. під час складення оскаржуваної постанови не надано жодного документу про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтва про повірку з вказаним терміном дії до наступної повірки лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAMLTI 20/20, серійний № ТС000550.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до статті 262 КАС України, 1. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 2. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 3. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного провадження не проводиться. 4. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. 5. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 6. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 7. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 8. При розгляді справи за правилами спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому посилався на правомірність ухваленої ним постанови з дотриманням процедури її складення та наявності всіх доказів вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Зокрема до відзиву додав оптичний DVD-R диск з відеозаписом та фотофіксацією, що були покладені в основу прийняття ним рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також до відзиву долучив лист Служби автомобільних доріг у Рівненській області щодо встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту».

Суд, оцінивши повідомлені обставини та перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 серпня 2020 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Мудриком В.О. винесена постанова серії ЕАМ № 2966201 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 12 серпня 2020 року о 12.28 год., він, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 154 км, рухаючись зі швидкістю 80 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті Обарів більш як на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.). Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAMLTI 20/20, серійний № ТС000550.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом позову, позивач визнає, що при оформленні оскаржуваної постанови він не вносив письмові заперечення до постанови і не надавав такі заперечення на окремому аркуші.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, визначені ст.122 КУпАП.

Як передбачено ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» та в розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Положеннями п. 12.9 ПДР передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження швидкості руху», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. «и» п. 30.3 ПДР.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Знак 5.45 «Початок населеного пункту» застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.46 «Кінець населеного пункту» місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалося вище, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив вимоги п.12.4 ПДР, перевищивши дозволену в населених пунктах швидкість, чим скоїв правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України визначено поняття доказів, якими у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту зафіксовано приладом TruCAMLTI 20/20 серії № ТС000550.

Відтак, порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу та свідчить про перевищення позивачем встановленої швидкості руху, за що передбачено адміністративну відповідальність, у вигляді штрафу.

Так, в матеріалах справи містяться докази, зокрема фото та відеозапис з місця події правопорушення, зафіксованого вимірювальним приладом TruCAMLTI 20/20 серійний № ТС001147, якими підтверджується факт того, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 154 км. зі швидкістю 80 км/год., чим перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту на 30 км/год., при дозволеній не більш 50 км/год., що свідчить про достатність цього доказу для встановлення повноти обставин справи.

З фотофіксації чітко вбачається дата, час, місце вчинення адміністративного правопорушення, а також відображено чітке зображення транспортного засобу, яким керував позивач ОСОБА_1 (марка, державний номерний знак). При цьому, відстань від приладу до автомобіля становила 160,9 м., а відтак і сам автомобіль позивача знаходився в межах населеного пункту села Обарів.

Посилання позивача на те, що його транспортний засіб рухався поза межами населеного пункту є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються листом Служби автомобільних доріг у Рівненській області від 26 грудня 2019 року за вих. № 8/2941, згідно якого вбачається, що в селі Обарів (в напрямку руху від м. Рівне до м. Луцьк) встановлені дорожні знаки, а саме: Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» розташований на 155+400 км. автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне; Дорожній знак 5.46 «Кінець населеного пункту» розташований на 153+750 км автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне (п. 9.1 цього листа). Зокрема, в селі Обарів (в напрямку руху від м. Луцьк до м. Рівне) встановлені такі дорожні знаки: Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» розташований на 153+750 км автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне; Дорожній знак 5.46 «Кінець населеного пункту» розташований на 155+400 км автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне (п. 9.2цього листа).

При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема, щодо того, що він рухався в зазначений час, в зазначеному транспортному засобі на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 154 км. з дозволеною швидкістю за межами населеного пункту с. Обарів.

Відносно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAMLTI 20/20, суд не погоджується з доводами позивача та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAMLTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 року № 437 і становить 1 (один) рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17867, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 19 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAMLTI 20/20 серійний № ТС001147, яким було зафіксовано перевищення позивачем швидкість руху,- є придатним до застосування і таке свідоцтво є чинним до 19 грудня 2020 року.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу TruCAMLTI 20/20 виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 11 червня 2020 року № 04/03/02-1452, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Тобто на момент вчинення правопорушення, 12 серпня 2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAMLTI 20/20 серійний № ТС001147 пройшов відповідну повірку і міг використовуватися відповідачем під час здійснення патрулювання.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAMLTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17867 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAMLTI 20/20 № ТС001147 до застосування.

Отже, покази приладу TruCAMLTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2966201 від 12 серпня 2020 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, наявність неточностей в складеній інспектором постанові чи протоколі (в даному випадку зазначений інспектором в постанові серійний номер вимірювального приладу TruCAM LTI 20/20, правильність якого судом було встановлено під час дослідження доказів наданих відповідачем), за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, не може бути оцінена судом як підстава для скасування обґрунтованого рішення інспектора про притягнення особи до адміністративної відповідальності та не може бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за умови допущення такого порушення.

Отже, посилання позивача про порушення відповідачем вимог ст.ст. 258, 279, 283, 285 КУпАПє безпідставними та необґрунтованими, виходячи з обставин, наведених вище.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з позицією відповідача стосовно того, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, суд також звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про адміністративні правопорушення, зокрема, визначені ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор поліції діяв від імені відповідного органу Національної поліції, а тому не є належним відповідачем у справі.

На ту обставину, що інспектор поліції не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, звернув увагу Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

З урахуванням вище встановленого суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення була ухвалена відповідачем із врахуванням принципу правомірної адміністративної поведінки, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Згідно із ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Так, приписами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП передбачено, що в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, даючи оцінку наявним у справі письмовим доказам, судом встановлено, що адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для скасувати рішення суб`єкта владних повноважень відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову без задоволення.

За приписами ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи із вимог статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, ці витрати несе позивач.

В той же час, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 79, 120, 139, 241-246, 250-251, 257-263, 268-271, 286, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мудрика Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти за рахунок держави.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Мудрик Владислав Олегович, адреса місцезнаходження: 33000, Рівненська область, м. Рівне, вул. Степана Бандери, буд. 14-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя Д. І. Городецький