Справа № 200/1822/21-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

13 квітня 2021 р. Справа №200/1822/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження процесуальні питання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Бахмутсько - Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового страхового стажу період роботи з 15.01.1990 року по 03.05.1990 року, періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 року по 10.06.1992 року, періоду роботи з 27.07.1992 року по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періоду його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008;

- скасувати рішення відповідача № 313 від 31.12.2020 про протиправне не зарахування до пільгового страхового стажу період роботи з 15.01.1990 по 03.05.1990, періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, періоду роботи з 27.07.1992 по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та періоду роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008 до загального стажу роботи;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 15.01.1990 по 03.05.1990, період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, періоду роботи з 27.07.1992 по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 15.03.2021.

15.03.2021 розгляд справи відкладено на 30.03.2021.

Ухвалою суду від 30.03.2021 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 13.04.2021.

Відповідач звернувся до суду з клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного суду у зразковій справі № 360/3611/20.

Судом встановлено, що Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20 за позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним і скасування рішення.

Згідно з текстом зазначеної ухвали, зразкова справа відкрита за матеріалами типових справ з такими ознаками:

- позивачі є особами, які після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) звернулись за призначенням пенсії згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ, оскільки вказані норми із зазначеними змінами визнані неконституційними;

- відповідачами є один і той самий суб`єкт владних повноважень - територіальні органи Пенсійного фонду України, уповноважені на вирішення питання про призначення пенсії;

- спірні відносини стосуються набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачами, що досягли пенсійного віку, визначеного статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", у редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", після набрання чинності Законом України" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій";

- позивачами у цих справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо призначення пенсії статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", в редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Ухвалу Верховного Суду про відкриття провадження у даній зразковій справі розміщено на його офіційному веб-сайті та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що справа № 200/1822/21-а також має ознаки типових справ, визначених ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 360/3611/20.

При вирішенні питання щодо необхідності зупинення провадження у даній типовій справі суд виходить із того, зокрема, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи шляхом досягнення єдності судової практики.

Наведене відповідає положенням п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Кодексом адміністративного судочинства України запроваджено інститут типової справи, який за своєю суттю є, крім іншого, інструментом формування єдиної судової практики.

Суд зауважує, що частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України визначена обов`язковість врахуванням судами при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, правових висновків Верховного Суду, наведених у такому рішенні.

Як вказала Консультативна рада європейських суддів, однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність (пункт 1 Висновку № 20 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо ролі судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року).

У свою чергу, Венеціанська комісія зауважила, що у системі забезпечення незалежності суддів вищі суди забезпечують єдність судової практики на всій території країни через свої рішення по окремих справах (пункт 71 Доповіді Венеціанської комісії Європейські стандарти в сфері судочинства систематичний огляд (Висновок від 3 жовтня 2008 року № CDL-JD (2008)002). Незалежність у структурі судової системи; Доповідь Венеціанської комісії щодо незалежності судової системи: незалежність суду (Висновок від 16 березня 2010 року № CDL-AD (2010)004).

До цього ж, суд на підставі ч. 2 ст. 6 цього Кодексу вважає за необхідне врахувати позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішення "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia), № 40160/12, пункт 123), згідно з якою забезпечуючи юридичну визначеність суд гарантує дотримання принципу ефективного здійснення правосуддя.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 28 січня 2020 року у справі № 120/2479/19-а, від 30 липня 2020 року у справі № 320/2310/19.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі.

Станом на теперішній час відсутні відомості про набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

Відтак, з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, зважаючи, що справа має ознаки типової адміністративної справи, що розглядається Верховним Судом як зразкова справа, а правові висновки Верховного Суду у такій справі є обов`язковими для врахування судами при розгляді відповідних типових справ, провадження у цій типовій справі № 200/1822/21-а має бути зупинено до набрання законної сили рішенням Верховним Судом за наслідком розгляду зразкової справи № 360/3611/20.

Згідно з частиною четвертою статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 236, 241-243, 248, 256, 291, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зупинення провадження в адміністративній справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: вул.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Аляб`єв І.Г.