Справа № 420/104/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/104/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
судді - Бутенко А.В.,
за участю секретаря - Сініцина А.С.,
за участю сторін:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - Клименко О.В.,
представник позивача - Суворов О.В.,
представник відповідача - Гузенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області , в якій просить:

- Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту Патрульної Поліції Національної поліції України за № 707 від 07.12.2020 року в частині звільнення позивача ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.7 ч.3 ст.13 ЗУ «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 07 грудня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту Патрульної Поліції Національної поліції України за № 941 о/с від 15.12.2020 року (оскаржуваний наказ) в частині звільнення позивача ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.І ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 07 грудня 2020 року.

Поновити ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання майор поліції, на посаді заступника командира роти № 4 батальону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Стягнути з Департаменту Патрульної Поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час його вимушеного прогулу з 07 грудня 2020 року по день фактичного поновлення на посаді.

Виклад позиції позивача та відповіді на відзив відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ Департамента Патрульної Поліції Національної поліції України за № 707 від 07.12.2020 року в частині звільнення позивача ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.7 ч.3 ст.13 ЗУ «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 07 грудня 2020 року, прийнятий з порушенням приписів чинного законодавства, позивача звільнено із служби з Департамента Патрульної Поліції безпідставно і незаконно, з грубим порушенням ряду вимог закону та прав як службовця і громадянина, тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

08.02.2021 року від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 79-86 т. 1). В обґрунтування відзиву зазначено, що звільнення Позивача з органів поліції відбулось на підставі висновків службового розслідування внаслідок невиконання останнім покладених на нього службових обов`язків, порушення дисципліни.
Заяви, клопотання учасників справи.
04.02.2021 року до суду від Позивача, надійшла відповідь на відзив.

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії судом не вчинялись.

Позивач та Представники Позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник Відповідача, заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 (далі Позивач) наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області за № 487 о/с, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України у порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області із присвоєнням йому спеціального звання «капітан поліції», в подальшому, 22.06.2020 майора поліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира роти № 4 батальону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

10.09.2020, Відповідачем стосовно ОСОБА_1 був виданий наказ за № 1909 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

14.11.2020, Позивач був ознайомлений з наказом ДПП НПУ від 13.11.2020 за №2343 про те, що службове розслідування відносно нього завершено та допущено його до виконання службових обов`язків.

15 грудня, Позивача ознайомлено з наказом Департаменту Патрульної Поліції Національної Поліції України від 07.12.2020 за № 707 про його звільнення зі служби в поліції, в якому Позивач власноручно розписався, та пояснив, що з ним не згоден та вважає його протиправним, а в подальшому був вручений наказ (витяг) від 15.12.2020 за № 941 о/с Департаменту Патрульної Поліції Національної Поліції України про його звільнення зі служби в поліції відповідно до п.6 частини 1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Не погоджуючись із оскарженим наказом Відповідача за № 707 від 07.12.2020 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п.7 ч.3 ст.13 ЗУ «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 07 грудня 2020 року, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 43 Конституції України визначено, що кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в поліції здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію», рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Приписами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції, є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", затверджено текст присяги поліцейського. Зміст тексту Присяги свідчить, що в основу поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Положеннями ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, ч. 1 вказаної статті визначено, що Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною 1, 2 та 3 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно ч.ч.1-5 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно пунктів 1-4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Висновки суду.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

10.09.2020 року за вх. № Т-3085 до УПП в Одеській області ДПП надійшла заява ОСОБА_2 з вимогою про проведення службового розслідування стосовно подій, які мали місце 10.09.20 близько 11:00 за адресою: АДРЕСА_2 за участю лейтенанта поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_1 . Зокрема, під час яких, вказані поліцейські прийняли пропозицію одержання неправомірної вигоди від водія транспортного засобу за не складання матеріалів про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП та не притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, 10.09.20 на ім`я керівника Управління також надійшов рапорт членів екіпажу «Океан-0015» відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) УПП в Одеській області ДПП, до складу якого входили т.в.о. старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Пузанов Руслан та т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП сержант поліції Рибчинський Владислав. Останні повідомили керівництво, що 10.09.2020 о 12:51 на службовий планшетний пристрій отримали виклик ОСОБА_2 з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» за адресою: м. Одеса, вул. Червонослобідська, а саме: «Патрульне авто з номером 3498 інсп. Утас, зупинив водія, підстава - алкогольне сп`яніння. Від проходження тесту та написання протоколу відмовились, взяли 200 доларів. Зафіксовано на відео, яке заявник надасть слідчому. Заявник з видання «Безпечне Місто»».

Відповідно до розстановки сил та засобів батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП від 10.09.20 з 08:00 до 20:00 на транспортному засобі Тоуоіа Пріус номерний знак НОМЕР_2 ніс службу екіпаж патрульної поліції «Океан-0451» у складі: 1) т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_1 та т.в.о. командира роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 .

З метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що мали місце 10.09.20 за участю екіпажу поліції «Океан-0451», а також встановлення наявності чи відсутності в діяннях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складу дисциплінарного проступку наказом Департаменту патрульної поліції № 1909 від 10.09.20 було призначено службове розслідування.

В ході службового розслідування встановлено наступне.

По-перше, згідно з Роздавальною відомістю технічних пристроїв під звіт та Журналом обліку видачі, повернення технічних засобів УПП в Одеській області ДПП (арх. № 925) перед заступанням на зміну 10.09.20 ОСОБА_3 отримав портативний відеореєстратор за № 001913 (7), ОСОБА_1 отримав портативний відеореєстратор № 001132 (11).

11.09.20 за №17288/41/13/03-2020 до сектору зв`язку та телекомунікацій (далі - СЗтТ) УПП в Одеській області ДПП направлено запит з метою отримання: 1) відеозаписів з реєстратора автомобілю Toyota Prius н/з НОМЕР_2 , який перебуває у ньому та здійснює зйомку у салоні; 2) відеозаписів з портативних відеореєстраторів S/N 001913 та S/N 001132.

Рапортом вн. № 17509/41/13/13-2020 від 15.09.20 комісію повідомлено, що надати відеозаписи з портативних відеореєстраторів S/N 001913 та S/N НОМЕР_3 не є можливим, оскільки відеофіксація поліцейськими не здійснювалась.

Стаціонарний автомобільний відеореєстратор Teswell Tech, встановлений у авто поліцейських та здійснює зйомку салону, через технічні несправності був демонтований та відеофіксацію не здійснював.

В той же час, у вказаному автомобілі був встановлений відеореєстратор Xiaomi YI Car DVR 1080р WIFI, який станом на 10.09.19 знаходився у справному стані та технічних несправностей не мав. Відеореєстратор укомплектований картою пам`яті, яка опломбована в такий спосіб, що унеможливлює її видалення з відеореєстратора. Відсутність відеозаписів на цьому реєстраторі під час перевірки 10.09.19 обумовлена тим, що або реєстратор був вимкнений поліцейськими екіпажу «Океан-451» власноруч та відеофіксацію не здійснював, або тим, що карта пам`яті була відформатована та всі відеозаписи були знищені поліцейськими екіпажу «Океан-451» власноруч в меню відеореєстратора.

Пунктом 3 Розділу 1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.18, встановлено, що:

- відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації;

- портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

В той же час, пунктом 5 розділу 2 цієї Інструкції передбачено, що з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції поліцейський зобов язаний включити портативний відеореєстратор та вести безперервну відеозйомку ним до завершення виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу II тієї ж Інструкції під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Крім того, згідно з п. 2 Розділу 3 Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Пунктом 2 Розділу 7 вказаної Інструкції передбачено, що поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Таким чином, перед заступанням на службу поліцейські зобов`язані отримувати портативні відеореєстратори та з моменту початку виконання службових обоє`язків й до їх закінчення вести безперервну відеозйомку. Так само, з початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції відбувається й включення автомобільного відеореєстуатора, а відеозапис на нього ведеться безперервно.

Однак, позивач вищезазначених вимог не дотримався, так як ні на портативний відеореєстратор, ні на автомобільний реєстратор зйомку виконання 10.09.20 своїх службових обов`язків не здійснював взагалі (у тому числі й подій, які мали місце за участі гр. ОСОБА_4 та пов`язані з наданням поліцейським неправомірної вигоди).

Таким чином, матеріалами службового розслідування підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог законодавства та навмисне вчинення діянь, в результаті яких не була забезпечена відеофіксація службової діяльності останнього як за допомогою автомобільного відеореєстратора, так і портативного.

Згідно з відомостями інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) подія № 60626126 встановлено, що 10.09.20 о 12:37 на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» (далі - скорочений номер « 102») надійшло повідомлення від ОСОБА_2 щодо «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» за адресою: м. Одеса, вул. Червонослобідська.

Вказане повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку за № 13336 від 10.09.20.

Виклик за вказаною подією надіслано до Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області 10.09.20 о 12:44 та на його відпрацювання на місце події направлені начальник ВП Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, відповідальний по ВП Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області та СОГ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

Також, вищезгаданий виклик 10.09.20 о 12:51 направлено екіпажу «Океан-0015» до складу якого входили т.в.о. старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Пузанов Р.та т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП сержант поліції Рибчинський В.

Під час прямування до місця події співробітниками ВМАЗ (екіпаж «Океан-0015») було здійснено телефонний дзвінок заявнику ОСОБА_2 .. Останній повідомив, що він разом з водієм, якого було зупинено поліцейськими на авто Тоуоtа Рrius н/з 11*3498, перебувають у лікарні за адресою: м. Одеса, вул. Воробйьова, 9, де вказаний водій за власною ініціативою проходить огляд на стан сп`яніння, з метою підтвердження своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Назвати особисті дані водія, марку та номерний знак транспортного засобу ОСОБА_2 відмовився та пояснив, що на місці виклику має бути журналіст друкованого видання «Безпечне місто» ОСОБА_5 , який надасть письмові пояснення та відеозаписи події.

Однак, прибувши на місце виклику, ні поліцейських екіпажу «Океан-0451», ні ОСОБА_5 виявлено не було. На численні телефонні дзвінки за номером мобільного телефону останній не відповідав. Лише, через деякий час вдалось зв`язатись з ОСОБА_2 та отримати за допомогою месенджера Telegram частину відеозапису. Переглядом вказаного відеозапису встановлено, що на передньому пасажирському місці знаходився майор поліції ОСОБА_1 , тримаючи ліву руку на підлокітнику, який знаходиться між передніми сидіннями службового транспортного засобу, під ліктем ОСОБА_1 знаходились грошові кошти, купюри номіналом 100 доларів США, 1000 гривень, 200 гривень, 100 гривень та 50 гривень. На запитання особи, яка вела зйомку, ОСОБА_1 відповів, що він їх не бачив і скоріш за все їх там залишив чоловік, який до цього сидів на задньому сидінні. Ким була ця особа та що саме вона робила на задньому сидінні службового транспортного засобу на відеозаписі не зазначено.

Через деякий час на місце виклику прибув екіпаж «Океан-0451» у складі заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_3 на службовому транспортному засобі Toyota Prius н/з НОМЕР_2 та екіпаж «Океан -0010» у складі командира батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_6 .

Зі слів ОСОБА_6 встановлено, що він мав намір зняти екіпаж «Океан-0415» з лінії несення служби, щоб отримати можливість у адміністративній будівлі УПП в Одеській області ДПП переглянути відеозапис з реєстратора, який знаходиться в службовому транспортному засобі та здійснює відеофіксацію в салоні автомобіля. Однак, частини реєстратора, якій зберігає відеозапис у службовому автомобілі Toyota Prius з номерним знаком НОМЕР_2 не виявлено.

На місце події було викликано співробітників Одеського управління ДВБ НПУ та слідчо- оперативну групу Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для проведення огляду службового транспортного засобу.

В подальшому, на місце події також прибув сам заявник, який надав співробітникам ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП заяву про проведення службового розслідування щодо вище згаданих подій (вх. № Т-3085 від 10.09.20), письмові пояснення від 10.09.20 та відеозапис передачі поліцейським грошових коштів.

Зі змісту цієї заяви, а також відомостей, вказаних ОСОБА_2 під час виклику на лінію « 102» встановлено, що 10.09.20 приблизно об 11 год. 00 хв. водій транпортного засобу Huyndai Sonata був зупинений по вул. Червонослобідська, 17, м. Одеса співробітниками УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобілі Toyota Prius н/з НОМЕР_2 . Поліцейські повідомили водія, що нібито останній має ознаки алкогольного сп яніння та за не складання адміністративних матеріалів, передбачених за порушення вимог cт. 130 КУпАП, почали вимагати у водія грошові кошти у сумі 200 доларів. Водій повідомив про дані обставини журналістів та сказав поліцейським, що грошові кошти невдовзі підвезе знайомий.

Як вбачається з відеозаписів (файли «відеозапис_Безпечне місто_1.1» та «відеозапис_Безпечне місто_1.2») на місце зупинки авто (вул. Червонослобідська, 17, м. Одеса) прибули журналісти, які представились ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як товариші водія Huyndai Sonata.

Після того, як журналіст разом з поліцейськими сіли до службового авто Toyota Prius н/з НОМЕР_2 , водія та авто Huyndai Sonata було «відпущено». В цей самий час, на заднє сидіння поліцейського автомобіля сідає також гр. ОСОБА_7 та запитав у поліцейських, де вони поділи передані їм грошові кошти.

На що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповіли про свою необізнаність щодо будь-яких грошових коштів.

Однак, під час відеозйомки було зафіксовано, що гроші знаходились на підлокітнику між передніми сидіннями авто та були накриті лівою рукою ОСОБА_1 який до останнього відмовлявся її прибирати та приховував факт знаходження цих коштів у нього під рукою.

Далі, як вбачається з відеозаписів, зроблених з двох ракурсів, ці кошти були виявлені журналістами та повернуті особам, які передавали їх поліцейським.

Також, в ході службового розслідування до матеріалів було долучено копію результату тестування на алкоголь до протоколу № 001082, який здійснений за допомогою приладу Drager АЛСОТЕSТ та проведений 10.09.20 о 13:16 лікарем КУ «Одеського обласного Медичного Центру Психічного Здоров`я» Янкевич І.А. (результат тесту 0.00 %).

Згідно з висновками службового розслідування, факт навмисного нездійснення поліцейськими екіпажу «Океан-0451» відеофіксації за допомогою наявних у них портативних та автомобільного відеореєстраторів свідчить про порушення вимог п. 1 та п. 2 ч. З ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких посадові та службові особи юридичних осіб, інші особи, які виконують роботу та перебувають з юридичними особами у трудових відносинах, зобов`язані, не вчиняти та не брати участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, утримуватися від поведінки, яка може бути розціненою як готовність вчинити корупційне правопорушення, пов`язане з діяльністю юридичної особи.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно - правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.18 у справі № 813/4074/16 зазначив, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Отже, позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки ним було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до висновків Верховного Суду, зроблених у постанові від 17.07.19 по справі № 806/2555/17 (провадження № К/9901/51279/18'), вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Крім того, дорученням УПП в Одеській області ДПП № 15100 від 12.08.19 «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу» з метою забезпечення контролю за дотриманням особовим складом УПП в Одеській області ДПП службової та трудової дисципліни, зокрема впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність, доручено особовому складу Управління обов`язково інформувати рапортом свого безпосереднього керівника про вихід на стаціонарне чи амбулаторне лікування у позавідомчих закладах охорони здоров`я в разі тимчасової втрати працездатності в день початку лікування. В рапортах необхідно зазначати заклад охорони здоров`я; інформацію про лікаря; дату, з якої видається лист непрацездатності, вид лікування (амбулаторне або стаціонарне). В екстрених випадках, що пов`язані з фізичною неможливістю проінформувати особисто, такий рапорт подає безпосередній керівник особи, що тимчасово втратила працездатність.

Також, у вказаному дорученні було зазначено, що з метою дотримання установленого порядку видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність поліцейських, забезпечення правильності їх видачі, звертатись до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», що обслуговує м. Одесу та Одеську область і лише у невідкладних випадках до позавідомчих державних чи комунальних закладів охорони здоров`я.

Відповідно до наказу ДПП № 1909 від 10.09.20 т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_1 був відсторонений від виконання службових обов`язків та на час відсторонення повинен був перебувати на робочому місці у відділі чергової служби Управління.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування ОСОБА_1 не перебував на своєму робочому місці з 11.09.20 по 14.11.20 року.

З цього приводу командир батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_6 пояснив, що йому була відома лише інформація про те, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному у державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області». Більш жодної інформації він не надавав, лише повідомив, що його лікарняний відкритий за місцем їх мешкання.

Відповідно до наданих позивачем після закінчення службового розслідування копій довідок, останній не перебував на робочому місці з 11.09.20 по 14.11.20:

- з 11.09.20 по 15.09.20 - на підставі листка непрацездатності № 5181 від 11.09.20 (виданий ДУ «ТМО МВС по Одеській області»);

з 16.09.20 по 25.09.20 - на підставі довідки № 21 від 16.09.20 «Про тимчасову непрацездатність студента, учня технікуму, професійно-технічного училища, про хворобу, карантин, інші причини відсутності дитини, яка відвідує школу, дитячий дошкільний заклад» (форма № 095/о ), видана Амбулаторія педіатрії та сімейної медицини «Дитина та родина»;

26.09.20 - на підставі довідки № 17 від 26.09.20 (видана КНП «Стоматологічна поліклініка № 1» ОМР);

27.09.20 - на підставі довідки № 18 від 26.09.20 (видана КНП «Стоматологічна поліклініка № 1» ОМР);

з 28.09.20 по 07.10.20 - на підставі довідки № 32 від 28.09.20 «Про тимчасову непрацездатність студента, учня технікуму, професійно-технічного училища, про хворобу, карантин, інші причини відсутності дитини, яка відвідує школу, дитячий дошкільний заклад» (форма № 095/о ), видана Амбулаторією педіатрії та сімейної медицини «Дитина та родина»;

з 08.10.20 по 09.10.20 - на підставі листка непрацездатності № АДЖ 328953 від 08.10.20 (виданий КНП «Стоматологічна поліклініка № 5» ОМР);

з 12.10.20 по 21.10.20 - на підставі довідки № 87/5 від 12.10.20 «Про тимчасову непрацездатність військовослужбовця, співробітника МВС України, студента навчального закладу 1-4 рівнів акредитації, учню, про хворобу, карантин, інші причини відсутності» (форма № 095/о ), видана ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря»;

з 22.10.20 по 30.10.20 - на підставі листка непрацездатності № АДН 374375 від 22.10.20 (виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Одеси);

з 02.11.20 по 06.11.20 - на підставі листка непрацездатності № АДН 374466 від 02.11.20 (виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Одеси);

з 09.11.20 по 13.11.20 - на підставі листка непрацездатності від 02.11.20 (виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Одеси);

Таким чином, всупереч вимогам доручення УПП в Одеській області ДПП № 15100 від 12.08.19 року, ОСОБА_1 не повідомив свого безпосереднього керівника про знаходження на лікуванні у позавідомчих закладах охорони здоров`я (не подавав рапорти з цього приводу, не повідомляв у телефонному режимі про такі обставини тощо), чим порушив вимоги наказу УПП в Одеській області ДПП №15100 від 12.08.19.

В той же час, об`єктивних поважних причин, які були б пов`язані з неможливістю проінформувати безпосереднього керівника чи членів комісії про перебування на стаціонарному лікуванні у позавідомчих закладах охорони здоров`я (із зазначенням відомостей вказаних у наказі УПП в Одеській області ДПП №15100 від 12.08.19) не було.

Також, суд звертає увагу, що надані позивачем підтвердження законності відсутності на робочому місці довідки за формою № 095/о не є підставами для звільнення особи від виконання нею своїх службових обов`язків та невиходу на роботу.

Враховуючи викладене, комісією зроблений висновок, що позивач був відсутній на службі без поважних причин з 16.09.20 по 07.10.20 включно, тобто 16 днів.

Згідно з абз. 1 ч. З розділу III Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України та ч. 7 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України на період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.

Відповідно до наказу «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» № 1909 від 10.09.20 на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 був відсторонений від виконання службових обов`язків та на час відсторонення повинен був здати службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак та картку-замісник, проте цього не зробив. Ні на телефонні дзвінки, ні на виклики членів комісії для здачі цих речей не з`являвся, перебуваючи 30.10.20 у приміщенні Управління також відмовився здавати службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак та картку-замісник.

Таким чином, позивач не сприяв проведенню службового розслідування та порушив вимоги вищевказаного наказу, Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВСУ № 893 від 07.11.18 встановлено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Враховуючи, що з 10.09.20 ОСОБА_1 жодного разу не з`явився за викликами до члена дисциплінарної комісії ОСОБА_8 для здачі службового посвідчення, нагрудного знаку та надання пояснень щодо подій, які мали місце 10.09.20 та взагалі переховувався від членів дисциплінарної комісії, було прийнято рішення про проведення опитування ОСОБА_1 у приймальній начальника УПП в Одеській області.

Так, 30.10.20 під час виходу з кабінету начальника УПП в Одеській області ДПП у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 запитано, коли ними будуть надані пояснення, на що отримано відповідь, що пояснення вони будуть надавати лише у присутності свого адвоката, якого на той час разом з ними не було. Після чого, було повідомлено про вилучення службових посвідчень, спеціальних нагрудних знаків та карток-застереження, на що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомили, що вказані документи вони не брали та потрапили до адміністративної будівлі УПП в Одеській області ДПП без них. Крім цього, було запитано про лікарняні, які дотепер не були здані до відділу кадрового забезпечення УПП в Одеській області ДПП, на що вони відповіли, що ще хворіють та нададуть їх пізніше. На запитання в яких медичних закладах вони перебувають на лікарняних, вони відповіли, що не пам`ятають номери лікарень.

Вказані вище події 30.10.20 зафіксовані на портативний відеореєстратор № 001048 (папка з файлами «Бесіда_з_Новаком_та_Утасом_ 30.10.20»).

30.10.20 за результатами вищевикладеного відносно ОСОБА_1 складено акт про відмову від надання пояснень, зареєстрований за вн. № 21410/41/13/03-2020 та відносно ОСОБА_3 складено акт про відмову від надання пояснення, зареєстрований за вн. № 21411/41/13/03-2020.

Враховуючи, що позивач відмовлявся з`явитися до Управління й надавати комісії пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, а в Управлінні відмовився надавати пояснення, а також не повідомив у встановленому порядку та строки про зміну свого місця проживання (реєстрації), то своїми діяннями він не сприяв проведенню службового розслідування, а лише перешкоджав встановленню істини та порушував вимоги п. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВСУ № 893 від 07.11.18.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.03.2020 року по справі №804/177/17.

Як вбачається із матеріалів службового розслідування, така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Суд зазначає, що висновок службового розслідування не є підставою притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, він є лише складовою частиною службового розслідування.

Підставою до притягнення є - власне, матеріали службового розслідування, факти і обставини які були встановленні під час проведення службового розслідування і все це узагальнено у висновку службового розслідування.

На позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 24, пунктів 1, 2 частини третьої статті 61 Закону України «Про запобігання корупції», частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 5, 6, 11 частини третьої статті 1, частин сьомої та восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, абзаців першого, другого, п`ятого пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II, підпунктів 1-3 пункту 1 та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 5 розділу 3 Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС від 12 травня 2016 року № 377, доручення УПП в Одеській області Д1Ш від 12.08.2020 № 15100 «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу», підпунктів 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1, підпунктів 2.3.1, 2.3.2, 2.3.13 пункту 2.2 розділу 2 посадової інструкції заступника командира роти УПП в Одеській області ДІЛІ, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 № 6086, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд враховує, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідачем повністю дотримано процедуру звільнення, яка проведена у відповідності до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», Наказу МВС України № 893 від 07.11.2018 року.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що Відповідачем було проведене повне, всебічне та неупереджене службове розслідування, на підставі якого, були винесено обґрунтований та законний наказ №941о/с від 15.12.2020 року про звільнення зі служби в поліції.

Оскільки судом під час розгляду справи не встановлено протиправність видання відповідачем наказу №941о/с від 15.12.2020 року, суд дійшов до висновку, що решта позовних вимог позивача щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню оскільки є похідними від вимог про скасування наказів, у задоволенні яких слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення зі служби, вони є такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
У зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 22.03.2021 по 10.04.2021 року, повний текст рішення виготовлений та підписаний у перший робочий день після виходу з лікарняного, а саме 12.04.2021 року.

Суддя Бутенко А.В.

.