Справа № 188/42/21(2-а/188/2/2021)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 188/42/21(2-а/188/2/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 ( суддя першої інстанції Бурда П.О.) в адміністративній справі №188/42/21(2-а/188/2/2021) за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Старина Олега Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та інспектора сектору реагування патрульної поліції Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Старини Олега Вікторовича, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ №391941від 08.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08 грудня 2020 відповідачем була складена постанова серії БАБ №391941, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 340 грн 00 коп. З указаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає її винесеною з порушенням норм чинного законодавства. Також, позивачем зазначено, що на виконання вимог пп. «а» п.2.3. Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України він перед початком руху перевірив технічний стан транспортного засобу і габаритні вогні та підсвітка номерного знаку працювали. Під час руху у нього, як з`ясувалося потім, відійшов контакт вмикача, що він виправив одразу ж після зупинки його поліцейськими та повідомлення про це. Позивач вважає, що відповідач на порушення вимог ст. 245 КУпАП неповно з`ясував обставини справи, не з`ясував обставини, що пом`якшують відповідальність та поставився до нього упереджено. Посилаючись на приписи ст. 280 КУпАП, позивач вважає, що факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина у скоєнні правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зауважив, що жодних прав та обов`язків йому роз`яснено не було, хоча відповідно до ч.2 ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Також, було порушено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, а саме на заявлені клопотання про необхідність залучення захисника відповідач 2 ніяк не відреагував. Позивач наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна не скарга може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Стариною О.В. 08 грудня 2020 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №391941.

Так в постанові зазаначено, що 08 грудня 2020 року о 23 год. 25 хвилин позивач керував автомобілем ВАЗ - 21013 д/н НОМЕР_1 по вулиці Самарська у смт. Петропавлівка з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями в темну пору доби та з переобладнаною підсвіткою заднього номерного знаку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пп. «б» п. 31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Як вбачається зі змісту відеозапису , що міститься на наявному у матеріалах справи диску (а.с. 20), в останньому зафіксовано, що автомобіль, яким керував позивач, рухався у темну пору доби з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями в темну пору доби, чим, як вірно зазначено в оскаржуваній постанові, порушено пп. «б» п. 31.6 ПДР України.

Викладене свідчить про обґрунтованість твердження відповідача про те, що керування транспортним засобом з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями в темну пору доби в умовах недостатньої видимості (у темну пору доби) є порушенням пп. «б» п. 31.6 ПДР України, за що положеннями ч. 1 ст. 121 КпАП України передбачена відповідальність.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За таких обставин колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про наявність у відповідача поліції повноважень накладати адміністративні стягнення.

За таких обставин, враховуючи, що належними та допустимими доказами підтверджується факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, що було правильно підкреслено судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи в зміни оскаржуваної постанови та звільнення особи від адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 в адміністративній справі №188/42/21(2-а/188/2/2021) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва