Справа № 140/1702/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1702/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (далі ТзОВ «Волиньтабак») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2020 № про застосування штрафних санкцій сумі 925 435,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведення фактичної перевірки ТзОВ «Волиньтабак», контролюючим органом складено акт перевірки №000548 від 18.09.2020, яким встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, ведення порядку встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, на загальну суму 462 717,60 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 925 435,20 грн.

Позивач вказав, що під час проведення фактичної перевірки було надано всі запитувані документи, які підтверджують належний порядок ведення обліку товарних запасів.

Вважає, що ГУ ДПС у Волинській області безпідставно застосувало до ТзОВ «Волиньтабак» фінансові санкції, тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що перевіркою місця зберігання тютюнових виробів, розташованого за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Індустріальна, будинок 2, встановлено наявність тютюнових виробів на загальну суму 462 717,60 грн., без відповідних первинних документів та товарно-транспортних накладних, які підтверджують факти отримання зазначених товарно-матеріальних цінностей за цією адресою.

Представник відповідача вказав, що серед накладних наданих для перевірки від постачальника ТОВ «ТД «Марвел» знаходились накладні від 04.09.2020 №2650 на суму 456 280,80 грн. та ТТН до неї №0018371, накладна №1251 на суму 6 436,80 грн. та ТТН до неї №0018372.

Згідно реквізитів вказаних накладних місце розвантаження зазначено магазин по вулиці Карбишева, 1, місто Луцьк, однак тютюнові вироби зазначені у вказаних накладних відповідно до відомості по партіям товарів на складах за 04.09.2020 були оприбутковані на місці зберігання тютюнових виробів за адресою: місто Луцьк, вулиця Індустріальна, 2, без відповідних підтверджуючих первинних документів та товарно-транспортних накладних. Контролюючому органу було надано лише накладна на внутрішнє переміщення №136366 від 04.09.2020 з склад РСП Ковель.

Представник відповідача зазначив, що контролюючим органом зроблений висновок про факти не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на загальну суму 462 717,60 грн. Тому, за розглядом матеріалів перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесене податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 №, згідно з яким до ТзОВ «Волиньтабак» застосовані штрафні санкції на суму 925 435,20 грн. (462 717,60 грн. х 2) - за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його участі.

Щодо клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі, враховуючи також те, що будь-які обґрунтування заявленого клопотання відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача не погоджується із твердженнями представника відповідача про надання лише накладної на внутрішнє переміщення №136366 від 04.09.2020 зі складу РСП у м. Ковель, з огляду на наступне.

07.09.2020 перевіряючими було пред`явлено вимогу про надання документів, в тому числі накладних на внутрішнє переміщення. На цю вимогу позивачем 07.09.2020 було надано відповідь на вимогу працівників ГУ ДПС у Волинській області від 07.09.2020 №1/3-270 та запитувані документи, в тому числі накладні на внутрішнє переміщення за весь 2019 рік та січень - вересень 2020 року. Отримання вказаних документів підтверджується підписами перевіряючих. Накладні на переміщення №143035 від 04.09.2020 та №143036 від 04.09.2020 та долучена відповідачем накладна на внутрішнє переміщення №136366 від 04.09.2020 були серед інших накладних на переміщення за вересень 2020 року, які надавались перевіряючим.

Таким чином, сама по собі наявність в ГУ ДПС у Волинській області накладної на внутрішнє переміщення №136366 від 04.09.2020 жодним чином не підтверджує правомірність донарахування штрафних санкцій. Навпаки, дана накладна до залишків тютюнових виробів щодо яких у перевіряючих виникли сумніви в належному обліку за місцем зберігання немає жодного відношення, адже стосується тютюнових виробів не зазначених в пункті 2.2.11 акту перевірки.

Представник позивача вказав, що фінансова санкція встановлена статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Зазначив, що враховуючи те, що перевірка ТзОВ «Волиньтабак» була проведена не за місцем зберігання первинних документів, а за місцем розміщення господарської одиниці товариства, а саме складу, вважає що ГУ ДПС у Волинській області було протиправно застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальній сумі 925 435,20 грн., згідно спірного податкового повідомлення - рішення.

Представник позивача вважає, що вищезазначене повністю доводить відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 925 435,20 грн.

Враховуючи зазначене, представник позивача просив адміністративний позов задовольнити.

В запереченні на відповідь на відзив представник відповідача з посиланням на викладене у відзиві на позовну заяву вказав, що підстави для задоволення позовних вимог ТзОВ «Волиньтабак» відсутні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 04.09.2020 №1655 було проведено фактичну перевірку ТзОВ «Волиньтабак» з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», від 02.03.2015 №222- VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності», від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці», від 05.04.2001 №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, із наступними змінами та доповненнями (а.с.61).

За результатами перевірки складений акт (довідка) фактичної перевірки від 18.09.2020 №000548, яким зафіксоване порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, ведення порядку встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, на загальну суму 462 717,60 грн. (а.с.9-12).

На підставі акту ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення № від 08.10.2020 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 925 435,20 грн. (а.с.16).

Не погоджуючись із прийнятим ГУ ДПС у Волинській області податковим повідомленням рішенням, ТзОВ «Волиньтабак» подало скаргу №1/3-470 від 30.10.2020 до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №2817/6/99-00-06-03-02-06 від 05.02.2021, яким вищевказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.17-26).

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що проведення фактичної перевірки для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, може бути проведено за відсутності суб`єкта господарювання, за умови вручення уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу на проведення перевірки та відповідного направлення.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Пунктом 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язано вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно з статтею 20 Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. Таким чином, фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону №265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. До первинних документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать накладні та товарно-транспортні накладні.

Відповідно до положень статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пункт 12 статті 13 Закону України №265/95-ВР передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, і разом з цим, не містить імперативного припису щодо обов`язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації. Таким чином, фінансова санкція, встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР, може бути застосована до суб`єкта господарювання лише у тому випадку, коли останній не веде облік товарів загалом. Водночас, сама по собі відсутність на момент перевірки накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не вказує на неналежне ведення обліку товарних запасів на складі магазину і/або за місцем їх реалізації, відтак не може бути підставою для застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР (правова позиція Верховного Суду у постанові від 24.04.2020 по справі №803/1676/16).

Судом встановлено, що згідно довідки від 08.02.2021 №1/3-30 формування показників у регістрах бухгалтерського обліку ТзОВ «Волиньтабак» (), місцезнаходження 43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1 та формування показників у регістрах бухгалтерського обліку та зведення даних первинного обліку, перевірка зведених регістрів проводиться централізованою бухгалтерією на чолі із головним бухгалтером за адресою: місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1, відповідно наказу «Про організацію облікової політики «Волиньтабак» №1 від 02.01.2020, станом на дату складання даної довідки (а.с.47).

На підтвердження того, що ТзОВ «Волиньтабак» структурно складається із управління та регіональних структурних підрозділів торгівлі, позивачем надано штатний розклад ТзОВ «Волиньтабак» на 2020 рік затверджений наказом №29-П від 28.08.2020, згідно якого штатна структура ТзОВ «Волиньтабак» на момент проведення перевірки, склад за адресою: місто Луцьк, вулиця Індустріальна, 2, підпорядковується регіональному структурному підрозділу у місті Луцьк, бухгалтерія розташована в складі управління та регіональному структурному підрозділі у місті Луцьк за адресою: місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1 (а.с.33-36).

Посадовим особам контролюючого органу на їх вимогу щодо надання документів, в тому числі накладних на внутрішнє переміщення, позивачем було пред`явлено накладні на переміщення №143035 від 04.09.2020 та №143036 від 04.09.2020 (а.с.31-32). Так, як зведення даних первинного обліку та перевірка зведених регістрів по складу, що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Індустріальна, 2 проводиться у бухгалтерії регіонального структурного підрозділу у місті Луцьк за адресою: місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1.

Судом встановлено, що в акті перевірки були доступні для аналізу прихідні накладні по магазину за адресою: місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1, а саме накладна №01-2650 від 04.09.2020 та №01-2651 від 04.09.2020 від ТзОВ «Торговий дім «Марвел» (а.с.27-28).

Як наслідок, посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки було описано в якості прихідних документів на товар - тютюнові вироби на загальну суму 462 717,60 грн. накладні №01-2650 від 04.09.2020 та №01-2651 від 04.09.2020 від ТзОВ «Торговий дім «Марвел», а не накладні на переміщення №143035 від 04.09.2020 та №143036 від 04.09.2020, що призвело до безпідставного застосування до ТзОВ «Волиньтабак» штрафних санкцій в сумі 925 435,20 грн.

Причини неврахування цих накладних на переміщення під час проведення фактичної перевірки суду не доведені. Будь-які докази неналежності цих накладних або їх відсутності у платника станом на час проведення перевірки відповідачем суду не надані і не підтверджені.

Суд дійшов висновку, що оскільки позивач здійснює ведення бухгалтерського обліку за адресою: місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1 та вказані обставини підтверджені відповідними документами, а тютюнові вироби на думку відповідача на які відсутні первинні документи, було переміщено на склад ТзОВ «Волиньтабак» за адресою: місто Луцьк, вулиця Індустріальна, 2, де проводилася фактична перевірка, що підтверджується накладними на переміщення №143035 від 04.09.2020, №143036 від 04.09.2020, тому відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 13 881,55 грн., сплачений платіжним дорученням від 19.02.2021 №86541 (а.с.54).

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 08 жовтня 2020 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 925 435 гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева, будинок 1, ) судовий збір у розмірі 13 881 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривень 55 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук