Справа № 344/4261/21
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4261/21
Провадження № 2-а/344/150/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Горайської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську в порядку письмового спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти ТОР Управління в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Семчака Володимира Орестовича про скасування постанови,-

встановив:

22.03.2021 позивач звернувся із позовом до суду до відповідача, в якому просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати таку постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №611057, від 20.02.2021 за ч.1 ст. 127 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування постанови вказує, що згідно вказаної постанови від 20.02.2021 о 19 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Юності, 23, переходив проїзну частину у невстановленому місці поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.7. ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. За вказане його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вчасно не міг звернутися до суду з метою оскарження вказаної постанови. В результаті чого отримав тілесні ушкодження і тривалий час себе погано почував, що підтверджується довідкою КНП « Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» №354 від 21.02.2021. Йому було рекомендовано амбулаторне лікування за місцем його проживання.

Таку постанову вважає незаконною, оскільки правил дорожнього руху за п. 4.7. ПДР він не порушував. Справу розглянуто за відсутності жодних доказів ( не зазначено письмових пояснень очевидців, свідків, не зазначено про письмовий рапорт поліцейського, про фото чи відео файли). Разом з тим, його було позбавлено права скористатись правової допомогою, надати свої пояснення та докази відсутності складу адміністративного правопорушення.

24.03.2021 відкрито провадження, розгляд справи призначено на 05.04.2021, який відкладено на 09.04.2021 за клопотанням представника відповідача для надання можливості підготувати відзив та зібрати необхідні докази.

09.04.2021 від представника відповідача надійшов відзив разом з оптичним диском про відеофіксацію події. У обґрунтування такого відео вказує, що позивач здійснював перехід у невстановленому/забороненому місці, що могло призвести до вкрай негативних наслідків, які самі собою несли загрозу для життя та здоров"я як для самого позивача, так і для інших учасників дорожнього руху. Тим більше, на поверхні проїжджої частини, неподалік місця, де позивач безпосередньо вчинив вищезгадане правопорушення, нанесена розмітка "Пішохідний перехід", однак позивач проігнорувавши вимоги ПДР здійснив перехід проїжджої частини в забороненому ПДР місці.

Позивач, його представник подали заяву про розгляду справи справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача у відзиві просив про розгляд справи без участі та про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідач інспектор Семчак В.О. не з"явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ст. 268 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО 18 № 611057 від 20.02.2021, складену інспектором - інспектора взводу 2 роти ТОР Управління в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Семчак Володимиром Орестовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20.02.2021 о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Івано-Франківськ по вул. Юності, 23, перейшов проїзну частину у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.7. ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10. 2001 року № 1306.

Згідно з п. 4.7. ПДР пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачі не довели правомірність винесеної постанови відносно позивача за ч. 1 ст. 127 КУпАП, наявність події адміністративного правопорушення, не надали жодного доказу. Незважаючи на подання відзиву та оптичного диску, на якому зафіксовано лише роз`яснення прав, складення оскаржуваної постанови, такі не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення ґрунтується виключно на даних з постанови у справі про адміністративне правопорушення, а факт вчинення якого останнім заперечується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають задоволенню, із скасуванням судом оскаржуваної постанови та закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу строку звернення до суду та перевіряючи доводи позивача щодо поважності пропуску цього строку, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для звернення до суду із вказаним позовом з поважних причин (за станом здоров"я, з урахуванням медичної довідки КНП "Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради" від 21.02.2021), а тому останній підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією №5102-22-012/С від 22.03.2021 АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" регіонального відділення у м. Івано-Франківську, №13857564, каса №2 ( а.с.8) ОСОБА_1 сплатив 908 грн. судового збору за звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, що становить 454 грн.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі №543/775/17 зазначила, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду вразі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 454 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, та роз`яснити прав на звернення з відповідним клопотанням про повернення з Державного бюджету України зайво сплаченої суми судового збору у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення суду із позовом про скасування постанови серії ДПО 18 № 611057 від 20.02.2021, складену інспектором - інспектора взводу 2 роти ТОР Управління в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Семчак Володимиром Орестовичем .

Скасувати постанову серії ДПО 18 № 611057 від 20.02.2021, складену інспектором - інспектора взводу 2 роти ТОР Управління в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Семчак Володимиром Орестовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП , з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн., закривши провадження у справі.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ; адреса : АДРЕСА_1 ;

Відповідачі :

- Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції,

- Інспектор взводу 2 роти ТОР Управління в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Семчак Володимир Орестович, адреса : вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ.

Рішення в повному обсязі складено 09.04.2021

Суддя Кіндратишин Л.Р.