Справа № 460/3513/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
12 квітня 2021 р. Р і в н е №460/3513/19
Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Т.О. Комшелюк за участю секретаря судового засідання А.М. Сафонік та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Янкевич Л.П.,
відповідача 1: представник Нечипорук В.О.,
відповідач 2 : представник Цуман І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи в справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування матеріальної шкоди,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 460/3513/19 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (далі - позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2) в якому позивач просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з перегляду тарифу у бік економічно обґрунтованого за період 2014-2018 роки та 9 місяців 2019 року;
2) визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з не встановлення джерел для відшкодування різниці за період дії економічно необґрунтованих тарифів (цін) на послуги з розподілу природного газу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Рівнегаз»;
3) стягнути з Держави України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Рівнегаз»:
- майнову шкоду, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в сумі 414229700грн;
- податок на прибуток в розмірі 18 %, що складає 74561400грн;
- податок на додану вартість на загальну суму недоотриманої тарифної виручки, яка підлягала компенсації, що складає 82845900грн;
- суму коштів, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 68745700грн;
- три проценти річних від простроченої суми у розмірі 23570600грн.
В підготовчому засіданні 15.03.2021 представником позивача заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що тарифна політика НКРЕКП по відношенню до позивача була дискримінаційною та такою, що не забезпечує відшкодування обґрунтованих витрат та отримання прибутку Товариству, не передбачає всіх необхідних для Товариства компенсаційних витрат, включених до структури тарифу у попередніх періодах, та, відповідно, не сприяє економічному розвитку АТ «Рівнегаз» та стабільності на ринку природного газу в зоні його ліцензованої діяльності. Дії НКРЕКП по встановленню економічно обґрунтованого тарифу та бездіяльність щодо його перегляду, не лише призвели до понесення АТ «Рівнегаз» збитків у вигляді неотримання доходу для покриття витрат, але й створили передумови для виникнення заборгованості перед контрагентами Товариства. З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, встановлення обставин, які мають значення для вирішення спору та з метою роз`яснення питань, що виникають при вирішенні справи, а також визначення суми понесених збитків, на думку позивача, необхідно призначити судову економічну експертизу, а саме експертизу документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності та експертизу документів про економічну діяльність Товариства в частині документального підтвердження витрат на розподіл природного газу, а також, відповідного включення передбачених чинним законодавством витрат до тарифів, встановлених відповідачем, які діяли в 2014-2019 роках, обґрунтованості заявлених до розгляду в позовній заяві сум, виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
В судовому засіданні 12.04.2021, представник відповідача 1 подав заперечення проти клопотання про призначення експертизи в якому зазначає, що на переконання НКРЕКП, питання, що зазначені в клопотанні позивача про призначення судової експертизи мають суто правову природу або не потребують спеціальних знань, а тому їх вирішення віднесено до компетенції суду. Крім того, позивач бажає порівняти свої розрахунки з нормативними актами суб`єктів владних повноважень, а саме наказом Міненерговугілля, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та постановами НКРЕКП, що не відноситься до компетенції судової експертизи. Просить відмовити у задоволенні клопотання.
Представник відповідача 2 поклав вирішення клопотання про призначення експертизи на розсуд суду.
Заслухавши пояснення представників сторін, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5). Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 6).
Суд зауважує, що підставою для подання позовної заяви стала, на думку позивача, встановлення відповідачем 1 економічно обґрунтованих тарифів на розподіл та транспортування природного газу в 2014-2019 роках, внаслідок чого позивач поніс збитки у вказаному періоді на загальну суму 663953300грн. Тому встановлення факту наявності таких збитків у суб`єкта господарювання має значення для об`єктивного та правильного вирішення справи.
Враховуючи, що для з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення даного спору, зокрема щодо наявності збитків та його розміру, необхідно здійснити дослідження бухгалтерського, податкового обліку і звітності, документів про економічну діяльність Товариства в частині документального підтвердження витрат на розподіл природного газу, а також, відповідного включення передбачених чинним законодавством витрат до тарифів, встановлених відповідачем, які діяли в 2014-2019 роках, і для цього потрібні спеціальні знання у фінансово-економічній галузі, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача щодо призначення судової економічної експертизи.
При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача 1 на клопотання про призначення експертизи, оскільки доводи та аргументи, наведені у запереченнях не спростовують необхідності призначення такої експертизи.
У поданому клопотанні про призначенні експертизи позивач гарантував оплату за її проведення, тому витрати за проведення експертизи покладаються на Товариство.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.
У зв`язку із неможливістю вчиняти процесуальні дії по даній адміністративній справі до отримання висновку експерта, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у ній до одержання результатів судової економічної експертизи.
Керуючись ст.ст. 102, 103, 105, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити по справі № 460/3513/19 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність, стягнення шкоди судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:
1. Яка сума понесених АТ «Рівнегаз» витрат, у зв`язку із діяльністю із розподілу природного газу за період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 років (за кожний рік окремо) та 09 місяців 2019 року у цілому та на закупівлю природного газу для виробничо-технологічних втрат зокрема згідно поданих АТ «Рівнегаз» документів (звітів)?
2. Яка різниця між витратами, які понесені АТ «Рівнегаз» у зв`язку із діяльністю із розподілу природного газу та витратами, що покриті за рахунок тарифу на розподіл природного газу, який затверджений постановами НКРЕ від 30.12.2013 № 1828; від 30.04.2014 № 605; від 03.03.2015 № 526; від 30.06.2015 № 1911; від 24.09.2015 № 2410; від 29.12.2015 № 3184; від 24.03.2016 № 444 із змінами внесеними постановами НКРЕКП від 27.09.2016 № 1633 та від 15.12.2016 № 2303 згідно поданих АТ «Рівнегаз» документів (звітів)?
3. Якщо є така різниця, то яка її сума з урахуванням неодержаного прибутку від діяльності з розподілу природного газу та інфляційними втратами за період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 років (за кожний рік окремо) та 09 місяців 2019 року?
4. 3 якого річного обсягу природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат виходила НКРЕКП при встановленні тарифів на розподіл природного газу у період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 років (за кожний рік окремо) та 09 місяців 2019 року?
5. Чи відповідає цей обсяг обсягу виробничо-технологічних-витрат та втрат, розрахованому згідно з Методикою визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, Методикою визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, та Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 № 595?
6. Чи можна говорити про наявність дефіциту тарифних коштів для розрахунку за природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за підсумками 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 років (за кожний рік окремо) та 09 місяців 2019 року та в якому розмірі?
7. Якщо є в наявності факт дефіциту коштів для розрахунку за природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за підсумками 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 років (за кожний рік окремо) та 09 місяців 2019 року, та чи передбачена в тарифах на розподіл природного газу його компенсація?
Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Для проведення експертизи надати експертам судову справу № 460/3513/19 до якої долучені копії документів бухгалтерського, податкового та фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки та 09 місяців 2019 року.
Провадження у справі зупинити до одержання Рівненським окружним адміністративним судом результатів експертизи.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.О. Комшелюк