Справа № 480/7958/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Справа № 480/7958/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діска А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Івах Я.А.,

представника позивача - Пилипенко О.С.,

представників відповідача - Михно В.О., Демченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/7958/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БН Суми" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БН Суми" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 91 від 02.11.2020 "Про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми" в частині накладення штрафу в сумі 40 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 19.10.2020 по 20.10.2020 року за адресою провадження ТОВ "БН Суми" господарської діяльності проводилося позапланове інспектування позивача, за результатами якого складено Акт від 20.10.2020 року №115 та 02.11.2020 винесено оскаржувану постанову у зв`язку з порушенням товариством п.2 ч.1 ст.16 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" № 2042-VIII від 18.05.2017 (далі - Закон № 2042-VIII) та ч.7 ст.20 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" № 771/97-ВР від 23.12.1997 (далі - Закон № 771/97-ВР). З постановою позивач не погоджується, вважає її такою, що суперечить фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Зазначає, що з кінця січня - на початку лютого 2020 року позивачем було проведено цілий ряд заходів на виконання припису №5 від 29.01.2020 року про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин. З цією метою заклад був зачинений для проведення поточного ремонту. У травні 2020 року листом позивач прохав відповідача надати додатковий час для ретельного виконання вимог вищевказаного припису, а саме до 08.09.2020 року. Усі недоліки на даний час позивачем усунуто. Усі необхідні документи, які доводять факт відсутності будь-яких порушень з боку ТОВ "БН Суми", надавалися Позивачем як в ході проведення самої перевірки, так і вході розгляду даної справи безпосередньо головним державним ветеринарним інспектором Сумської області.

Так, 02.11.2020 було надано заперечення на Акт №115 від 20.10.2020 року, в якому детально було аргументовано та підтверджено доказами причини відсутності порушень з боку ТОВ "БН Суми" вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин.

Ухвалою суду від 20.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче судове засідання.

16.12.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Відповідач зазначає, що на підставі наказу № 1357-ОД від 23.12.2019 та направлення № 4512-02.2/19 у період з 27.01.2020 по 29.01.2020 Головним управлінням проведено планову перевірку стосовно дотримання законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів ТОВ "БН Суми", за результатами якої складено: акт № 19 від 29.01.2020, протокол № 1 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми від 29.01.2020 та видано припис № 5 від 29.01.2020 щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю). Згідно припису № 5 від 29.01.2020 виявлено ряд порушень та надано термін для їх усунення, які погоджені із директором ТОВ "БН Суми" ОСОБА_1 . У період з 19.10.2020 по 20.10.2020 державними інспекторами Сумського міського управління Головного управління проведено позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) ТОВ "БН Суми". Під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ "БН Суми" встановлено невиконання припису № 5 від 29.01.2020 щодо усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, термін виконання якого був до 08.06.2020, які зафіксовані в протоколі № 10 від 20.10.2020 та що стали підставою для застосування штрафних санкцій згідно постанови № 91 від 02.11.2020.

Відповідач вказує, що предметом оскарження є постанова про застосування штрафних санкцій за невиконання припису, при цьому терміни усунення невідповідностей в приписі № 5 від 29.01.2020 року були погоджені з оператором ринку та в приписі було передбачено, що позивач був зобов`язаний надати інформацію в письмовому вигляді щодо усунення виявлених невідповідностей в термін до 08.06.2020. Однак такої інформації у погоджений термін оператором ринку, на порушення вимог припису надано не було. Зазначене свідчить, що оператором ринку в будь-якому випадку припис своєчасно та в повному обсязі виконаний не був.

Ухвалою суду від 21.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БН Суми" про забезпечення позову.

03.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У період з 27.01.2020 по 29.01.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби проведено плановий захід державного контролю стосовно дотримання законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів ТОВ "БН Суми", за адресою м. Суми, вул. Соборна, 48 .

За наслідками перевірки було складено акт № 19 від 29.01.2020 (т. 1 а.с. 116-124) та видано припис № 5 від 29.01.2020 щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю). Згідно припису, відповідачем виявлено ряд порушень, надано термін до 08.06.2020 для їх усунення та зазначено, що про виконання цього припису має бути письмово повідомлено Сумське міське управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області (т. 1 а.с. 125-127).

На підставі наказу № 1714-ОД від 07.10.2020 (т. 1 а.с. 128) та направлення № 9846-02.2/20 від 07.10.2020 (т. 1 а.с. 129-130) у період з 19.10.2020 по 20.10.2020 державними інспекторами Сумського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби проведено позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) ТОВ "БН Суми". Підставою для здійснення позапланового заходу в наказі та направленні було зазначено припис № 5 від 29.01.2020 Сумського міського управління Головного управління.

За результатами проведеного заходу державного нагляду складено акт проведення позапланового заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин № 115 від 20.10.2020, протокол про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми №10 від 20.10.2020 та видано припис щодо усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин № 26 від 20.10.2020 року (т. 1 а.с. 131-150).

Оскільки відповідачем було встановлено невиконання припису № 5 від 29.01.2020 щодо усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, 02.11.2020 ГУ Держпродспоживслужби було винесено постанову №91 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, якою накладено на ТОВ "БН Суми" штраф у сумі 40000 грн (т. 1 а.с. 153-154).

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначено Законом № 2042-VIII.

Відповідно до статті 2 Закону № 2042-VIII законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Частинами першою та другою ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V) визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону №2042-VIII під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право здійснювати позапланові інспектування потужностей з метою перевірки виконання операторами ринку приписів, розпоряджень та рішень, прийнятих за результатами здійснення попередніх заходів державного контролю.

Так, на підставі наказу № 1714-ОД від 07.10.2020 та направлення від 07.10.2020 (т. 1 а.с. 128-129) відповідачем з 19.10.2020 по 20.10.2020 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ТОВ "БН Суми" у формі інспектування, предметом якого була перевірка усунення порушень вимог законодавства, зазначених в приписі Сумського міського управління ГУ Держпродспоживслужби № 5 від 29.01.2020.

Суд зазначає, що ТОВ "БН Суми" фактично не заперечується правомірність та порядок проведення відповідачем позапланової перевірки, результати якої було оформлено актом №115 від 20.10.2020.

При цьому позивач зазначає про відсутність належних підстав для накладення на позивача штрафних санкцій, оскільки, за твердженням позивача, ним на виконання вимог припису №5 від 29.01.2020 року було усунуто усі виявлені недоліки.

Надаючи оцінку вказаним твердженням позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем було встановлено, що ТОВ "БН Суми" не усунуто, визначене приписом №5 від 29.01.2020, порушення п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 771/97-ВР. При цьому виявлене порушення полягало у тому, що санітарний одяг працівники перуть вдома та приносять із собою, відсутні змінні комплекти спецодягу, туалет працівники відвідують у спецодязі.

З приводу вказаного порушення суд зазначає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 771/97-ВР потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні відповідати таким вимогам: 1) підтримуватися в чистому та робочому стані; 2) бути спланованими, сконструйованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів.

Суд звертає увагу, що вимог, які ставляться до санітарного одягу, а саме, вимог щодо його кількості, порядку прання та використання вказана норма не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було розроблено "Інструкцію з додержання правил особистої гігієни персоналу" СІ 02 від 01.06.2020 року, відповідно до п.4.5 Розділу 4 якої виробничому персоналу забороняється перебувати в спецодязі поза зоною виробничих приміщень (на подвір`ї, туалеті та інших місцях, що знаходяться у віддаленні від виробничих ділянок), з якою ознайомлені працівники ТОВ "БН Суми", що підтверджується відповідним листом ознайомлення співробітників (т. 1 а.с. 40-41). Також працівники ознайомлені з документом системи менеджменту "Особиста гігієна персоналу" ПП-06 №1-2020 від 01.06.2020 року, відповідно до п.7.4 Розділу 7 якого кожний працівник самостійно контролює чистоту та цілісність свого спецодягу та взуття. Згідно п.7.7, 7.8 перед початком робочої зміни спецодяг обробляється гарячою парою з метою дезінфекції. Контроль чистоти спецодягу здійснюється директором (або відповідальною особою) під час допуску працівників до роботи (т. 1 а.с. 42-44).

Суд також зазначає, що відповідачем в ході проведення заходу контролю не перевірялась чистота, наявність у оператора змінних комплектів спецодягу, а також те, у якому одязі працівники відвідують туалет. Вказане підтверджується відеозаписом перевірки, а також поясненнями свідка ОСОБА_2 , який супроводжував перевірку на боці позивача, та пояснив, що підприємством було обладнано шафи, як для власного одягу працівників, так і для змінного спецодягу, перевіряючі бачили такі шафи, проте не з`ясовували, чи є на підприємстві змінний одяг.

З огляду на викладене, зазначення у спірному рішенні про невиконання вимог припису в цій частині, на думку суду, не є обґрунтованим.

Суд також не погоджується з доводами відповідача про неусунення позивачем порушення пункту 1 частини першої ст.45 Закону № 771/97-ВР.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 № 771/97-ВР оператори ринку можуть використовувати обладнання та інвентар, з якими контактують харчові продукти, що є чистими та у разі потреби продезінфікованими. Чищення та дезінфекція здійснюються таким чином, щоб забезпечити захист від появи ризику забруднення.

Проте, як було встановлено в ході розгляду справи, позивачем використовується дезинфікуючий засіб. Як вказав в ході перевірки співробітник, поверхня барної стійки обробляється із застосуванням такого засобу двічі на день, що підтверджується відеозаписом інспекційного відвідування.

Зазначене у приписі порушення щодо відсутності записів про проведення дезінфекції було усунуто позивачем, про що свідчить копія журналу прибирання та дезінфекції в виробничому цеху за серпень та вересень 2020 року (т. 1 а.с. 47-48).

Щодо посилань відповідача на ту обставину, що згідно результатів досліджень змивів з поверхні стола від 06.08.2020 було виявлено бактерії групи кишкової палички, що свідчить про неправильне використання деззасобу, суд зазначає, що позивачем було проведено з цього приводу засідання групи НАССР № 5 від 10.08.2020 (т. 1 а.с. 49), на якому прийнято рішення про проведення до 12.08.2020 додаткового навчання із персоналом підприємства за темою "Чистота поверхонь (процедури прибирання, миття і дезінфекції) виробничих, допоміжних та побутових приміщень та інших поверхонь". Такі навчання позивачем було проведено, про що свідчить відповідний протокол (т. 1 а.с. 50). Протоколом засідання групи НАССР №6 від 10.10.2020 на підставі дослідження змивів з поверхні стола від 08.09.2020 року проведених ДУ "Сумський обласний лабораторний центр" було вирішено вважати достатніми коригувальні дії затверджені протоколом засідання групи НАССР №5 від 10.08.2020 року (т. 1 а.с. 51).

Більше того, позивачем самостійно щомісяця направляються змиви не лише з поверхні стола, але і з інших поверхонь для лабораторних досліджень до ДУ "Сумський обласний лабораторний центр" та результати досліджень свідчать про їх відповідність нормативним документам (т. 2 а. с. 90, 92, 98, 104).

Суд зазначає, що доказів того, що на час проведення перевірки обладнання та інвентар позивача, з якими контактують харчові продукти, не були чистими чи продезінфікованими відповідачем суду не надано. Як вбачається з відеозапису перевірки, таке питання відповідачем взагалі не досліджувалось.

Також суд не погоджується з доводами відповідача про порушення позивачем ч.2 ст. 45 № 771/97-ВР. Так, у спірному рішенні відповідач зазначає, що не все обладнання каліброване відповідно до законодавства: у паспортах на три термометра ТС-7 та гігрометри відсутні дані щодо проведення повірки.

Стаття 45 Закону № 771/97-ВР визначає гігієнічні вимоги до обладнання та інвентарю. При цьому частиною другою цієї статті встановлено, що все обладнання має бути каліброваним відповідно до законодавства.

Суд наголошує, що відповідно до п. 52 ч. 1 ст. 1 Закону № 771/97-ВР обладнання та інвентар це устаткування, машини, кухонні прилади, кухонна техніка, столові прилади, інструменти та інші засоби, поверхні яких безпосередньо контактують з харчовим продуктом під час його виробництва та обігу.

Водночас, суд не погоджується з висновками відповідача про те, що термометри та гігрометр є обладнанням в розумінні Закону № 771/97-ВР. Докази того, що поверхні термометрів та гігрометра безпосередньо контактують з харчовим продуктом під час його виробництва та обігу в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як зазначав представник позивача, гігрометр на підприємстві є частиною інтер`єру, допитаний в якості свідка ОСОБА_2 також підтвердив, що гігрометр за своїм функціональним призначенням не використовувався, а придбавався виключно для декорації приміщення. Такі доводи позивача відповідачем не спростовано, у чому полягає необхідність наявності повіреного гігрометру в приміщенні закладу відповідачем не обґрунтовано.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону № 771/97-ВР персонал потужностей періодично проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання встановлюється самим оператором ринку.

Як встановлено судом, позивачем розроблено Процедуру системи управління безпечністю харчових продуктів "Навчання та підвищення кваліфікації персоналу". Працівники Товариства ознайомлені з Інструкцією з додержання правил особистої гігієни персоналу (т. 1 а.с. 40-41). Товариством 01.06.2020 затверджено Річну програму внутрішнього навчання персоналу. Позивачем проводились навчання, зокрема з "Підвищення рівня компетентності персоналу" - 05.06.2020 року, "Особистої гігієни персоналу" -15.07.2020 року (т. 1 а.с. 58-74).

Отже, доводи відповідача про неусунення позивачем порушення п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону № 771/97-ВР, а саме, відсутність доказів періодичного проходження навчання персоналом щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів та невстановлення періодичності такого навчання, є безпідставними.

Суд також зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону № 771/97-ВР харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу.

Так, порядок використання дезінфікуючих засобів, у тому числі в умовах загальнодержавного карантину на підприємстві регулюється Інструкцією з проведення посиленої дезінфекції поверхонь під час карантину, з якою ознайомлені працівники (т.1 а.с. 64-65).

Крім того, на підприємстві діє Інструкція з додержання правил особистої гігієни та контролю здоров`я персоналу під час карантину (т. 1 а.с. 66-67), Тимчасовий Журнал обробки рук та робочих поверхонь (т. 1 а.с. 68-70), Журнал проведення посиленої дезінфекції (т. 1 а.с. 71-72), Журнал прибирання та дезінфекції в виробничому цеху Ф 26(2) (т. 1 а.с. 47-48).

А тому, твердження відповідача про те, що харчові продукти не захищено від будь-якого забруднення, оскільки на потужності існує ймовірність забруднення хімічними засобами через неправильне використання фезінфікуючих засобів, базується лише на припущеннях та будь-яким чином не підтверджено.

Також, як вбачається з припису № 5 від 29.01.2020, відповідачем було встановлено порушення п.4 ч.1 ст.49 Закону № 771/97-ВР у зв`язку із відсутністю журналу моніторингу пасток, несвоєчасністю зміни пасток, наявінстю брудної пастки у барі з рештками скла та сміття.

Суд зазначає, що на виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 771/97-ВР оператори ринку дотримуються таких вимог, а саме, ведеться результативна боротьба із шкідниками і гризунами.

Водночас, твердження відповідача щодо неусунення позивачем порушення вказаних вимог закону спростовується наявною у Товаристві Програмою-передумовою "Боротьба зі шкідниками" від 01.07.2020 року, згідно п.10.9 якої персонал здійснює щоденний моніторинг наявності залишків життєдіяльності гризунів під час виконання поточних операцій; такий моніторинг здійснюється візуально, без ведення записів (т. 1 а.с. 75-77), діючою у товаристві Інструкцією з управління заходами по знищенню шкідників СІ 08 (т. 1 а.с. 78-79). Крім того, позивачем було укладено з TOB "АВВІ" ЛТД 01.05.2020 Договір про надання послуг з дезінсекції та дератизації, ведеться журнал контролю (моніторингу) пасток для гризунів та журнал по дератизації та дезінсекції (т. 2 а.с.14-21).

На думку суду, відповідачем не доведено, що позивачем не вчиняються дії щодо боротьби зі шкідниками чи гризунами, або ж того, що на підприємстві наявні ознаки їх присутності, що свідчило б про нерезультативність такої боротьби та порушення товариством п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 771/97-ВР.

Щодо вказівки у спірному рішенні про порушення п.5 ч.1 ст.49 Закону № 771/97-ВР, то суд зазначає, що відповідно до вказаної норми оператором ринку має дотримуватись температурний режим, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів. Такий режим не повинен перериватися. Виключення щодо дотримання температурного режиму, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, можливе протягом обмеженого періоду часу в процесі підготовки харчового продукту до перевезення, зберігання, продажу, сервірування харчових продуктів за умови, якщо це не спричиняє ризик здоров`ю споживачів.

Як встановлено судом, стеження за температурним режимом обладнання (холодильного та морозильного обладнання) позивача фіксується у наявному Журналі контролю температурного режиму Ф 20 (т. 1 а.с. 53). Як вбачається з відеозапису перевірки, продукція як відкрита так і закрита, зокрема соуси, зберігаються в даних холодильниках. Соуси, які перебувають на столі, використовуються для приготування продукції.

Відповідачем не було доведено факт небезпечності даної продукції, наявність ризиків для здоров`я споживачів. Небезпечність продукції не підтверджена висновками лабораторних досліджень, оскільки такі дослідження взагалі не проводились.

При цьому, доводи представника відповідача про те, що відбір зразків не може проводитись в ході такого заходу контролю, на думку суду, є необгрунтованими, оскільки відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 21 Закону № 2042-VIII відбір зразків здійснюється у порядку позапланового відбору, якщо під час здійснення державного контролю виникла обґрунтована підозра щодо невідповідності або існують інші підстави для відбору зразків, встановлені цим Законом.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 2 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 № 2639-VIII (далі Закон №2639-VIII) цей Закон встановлює загальні принципи надання та вимоги до інформації про харчові продукти, що надається споживачам, зокрема щодо маркування харчових продуктів, а також обов`язки операторів ринку харчових продуктів з доведення цієї інформації до інших операторів ринку харчових продуктів та до споживачів.

ГУ Держпродспоживслужби було встановлено декілька порушень позивачем Закону № 2639-VIII. Вказані порушення відповідачем зазначено за № 11-14 у постанові № 91 від 02.11.2020. Допитана у якості свідка інспектор відповідача ОСОБА_3 , яка проводила позапланову перевірку позивача, пояснила, що вказані порушення по суті є одним і тим же порушенням та полягають у невиконанні позивачем обов`язку мати та надавати точну інформацію про харчові продукти.

З приводу зазначених порушень суд зазначає, що згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 2639-VIII інформація про харчовий продукт - інформація, що стосується харчового продукту, яка надається кінцевому споживачеві шляхом зазначення у маркуванні, інших супровідних документах та матеріалах або в інший спосіб (у доступній наочній формі), встановлений для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування, у тому числі з використанням сучасних засобів дистанційного зв`язку або усних повідомлень.

На виконання вимог ч. 1, 4 ст. 5 Закону № 2639-VIII оператор ринку харчових продуктів, відповідальний за інформацію про харчовий продукт, зобов`язаний забезпечити наявність і точність інформації про харчовий продукт відповідно до цього Закону. З урахуванням положень частин першої - третьої цієї статті оператори ринку харчових продуктів у межах своєї діяльності зобов`язані забезпечити дотримання вимог законодавства щодо надання інформації про харчові продукти, дія якого поширюється на їхню діяльність, а також перевіряти дотримання цих вимог.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону № 2639-VIII будь-які інгредієнти або допоміжні матеріали для переробки, які наведені у додатку № 1 до цього Закону або походять з речовин чи продуктів, наведених у додатку № 1 до цього Закону, які використовуються у виробництві або приготуванні харчового продукту і залишаються присутніми у готовому продукті, навіть у зміненій формі є обов`язковою для надання інформацією.

Порядок зазначення та вимоги до інформації щодо речовин або продуктів, що спричиняють алергічні реакції або непереносимість визначено ст. 15 Закону № 2639-VIII.

Суд зазначає, що як на час перевірки, так і до суду позивачем було надано інформацію про харчові продукти, яка міститься у описах продуктів (т. 1 а.с. 82-86). Водночас, суд зазначає, що така інформація не є повною (в описі не зазначено, зокрема, напої).

Крім того, суд зазначає, що, як вбачається з відеозапису перевірки, опис меню був в наявності у позивача, такий опис було надано і до суду (т. 1 а.с. 80).

Проте, суд враховує, що саме меню, яке має бути складено з урахуванням вимог ст. 15 Закону № 2639-VIII, не є у вільному доступі для споживача, а також на час проведення перевірки, за словами представника товариства, присутньої на перевірці, остаточно не сформовано та знаходиться на дооформленні (не надруковано та не заламіновано).

Отже, суд не може погодитись з доводами позивача про усунення у повному обсязі порушення вимог Закону № 2639-VIII.

Водночас, матеріалами справи взагалі не підтверджується, що вимоги ч. 6 ст. 5 та ст. 9 Закону № 2639-VIII мають застосовуватись до позивача. Позивач не є ані постачальником фасованого товару, ані оператором ринку, що здійснює продаж продуктів дистанційно.

Крім того, варто зазначити, що безпідставними є посилання представника відповідача на те, що документи, надані позивачем до позовної заяви, які не були наявні під час перевірки, а були надані лише до заперечень на акт перевірки поза межами встановленого законом строку, не могли бути враховані ГУ Держпродспоживслужба при прийнятті спірного рішення.

Позивачем не заперечується, що до перевірки такі документи позивачем інспекторам надані не були. Як вбачається з матеріалів справи, вказані документи дійсно були додані позивачем до заперечень на акт перевірки №115 від 20.10.2020 лише 02.11.2020 (т. 1 а.с. 25-28).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону №2042 оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю має право надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до актів державного контролю, актів відбору зразків протягом п`яти робочих днів з дня отримання таких актів оператором ринку.

Проте, суд наголошує, що відповідно до ч. 12 ст. 66 Закону №2042 особа, щодо якої складено протокол, має право ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткові докази позивачем було надано до ГУ Держпродспоживслужби до призначеного початку розгляду справи, а тому, на думку суду, мали враховуватись відповідачем при прийнятті рішення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 771/97-ВР оператори ринку розробляють, запроваджують та використовують постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.10.2012 № 590 було затверджено Вимоги щодо розробки, впровадження та застосування постійно діючих процедур, заснованих на принципах Системи управління безпечністю харчових продуктів (НАССР) (далі - Наказ № 590), відповідно до п.1.3 яких оператори ринку повинні розробити та запровадити ефективну систему НАССР, що дозволяє контролювати усі небезпечні фактори, які можуть бути у харчовому продукті.

Як визначено п. 1.9 Наказу № 590 план НАССР є документом, підготовленим відповідно до принципів НАССР для забезпечення контролю за небезпечними факторами, які є визначальними для безпечності харчових продуктів на тому етапі харчового ланцюга, який розглядається.

Згідно вимог п. 3.25 Наказу № 590 принцип 6 системи НАССР включає процедури верифікації (перевірки).

Група НАССР впроваджує процедури верифікації (перевірки), які дозволяють встановити, чи система НАССР працює правильно і ефективно. Метою верифікації (перевірки) є отримання упевненості у тому, що план НАССР базується на надійних наукових обґрунтуваннях, забезпечує контроль за небезпечними факторами, пов`язаними з харчовим продуктом та технологічним процесом, та належно виконується.

Елементами верифікації (перевірки) є валідація та верифікація.

Валідація (підтвердження) плану НАССР - отримання доказів того, що всі елементи плану НАССР є правильними і забезпечують безпечність харчових продуктів.

Метою валідації є: демонстрація, що всі рішення, прийняті під час дослідження плану НАССР, мають під собою наукове та/або технічне обґрунтування і базуються на належних практиках виробництва та гігієни; переконання, що план НАССР є правильно продуманим і ефективним; оцінка того, що розроблений план НАССР може бути впроваджено повністю; надання клієнтам (іншим операторам ринку) чи органам державного контролю (нагляду) доказів того, що прийняті рішення є правильними, а заходи контролю - ефективними.

При проведенні валідації документації плану НАССР група НАССР повинна встановити: чи план НАССР охоплює всі технологічні процеси та харчові продукти; чи аналіз небезпечних факторів проведено за правильною методологією та чи всі небезпечні фактори є характерними для технологічних процесів і харчових продуктів; чи правильно встановлено критичні межі та чи є для цього належне обґрунтування; чи процедури моніторингу дозволяють тримати технологічний процес під контролем; чи розроблені процедури впровадження коригувальних дій та верифікації є достатніми для ефективної роботи системи НАССР.

Результатом валідації можуть бути зміни в процедурах та протоколах плану НАССР.

Верифікація (перевірка) ефективності функціонування системи НАССР із застосуванням методів, процедур, аналізів та інших оцінювань додатково до моніторингу ККТ для визначення відповідності плану НАССР.

Метою верифікації є: забезпечення ефективного впровадження плану НАССР; перевірка, чи план НАССР виконується постійно; перевірка, чи всі результати аналізу системи взято до уваги.

Частота проведення верифікації повинна бути такою, щоб підтвердити ефективну роботу системи НАССР, і залежить від особливостей технологічних процесів, виду харчового продукту, потужності, кваліфікації працівників, результатів попередніх перевірок, процедур моніторингу, кількості виявлених невідповідностей, природи небезпечних факторів.

Верифікацію проводять не рідше одного разу на рік або за умови змін у технологічних процесах чи харчових продуктів, що впливає на їх безпечність. Якщо система НАССР впроваджена нещодавно, то рекомендується верифікацію проводити частіше.

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 Закону № 771/97-ВР та Наказу №590 система управління безпечністю харчових продуктів має бути не лише розроблена оператором ринку, але і впроваджена на підприємстві.

Як зазначала в судовому засіданні представник позивача, систему НАССР було впроваджено на підприємстві з 01.07.2020. При цьому та обставина, що товариством не було надано під час перевірки виконання вимог припису документів на підтвердження проведення внутрішнього аудиту, позивачем не заперечується. А тому суд вважає, що в цій частині вимоги припису позивачем виконано не було.

Посилання позивача на те, що протоколом засідання групи НАССР №4 від 01.07.2020 (т. 1 а.с. 87) було, враховуючи складність сприйняття та освоєння принципів системи НАССР, впровадженої на підприємстві, прийняте рішення про проведення внутрішнього аудиту системи НАССР з 01 по 30 грудня 2020 року, не спростовують вказаних висновків суду, враховуючи вимоги п. 3.25.2.1 Наказу №590, відповідно до якого, валідацію документації плану НАССР перший раз проводять після його розробки перед впровадженням на практиці.

З приводу ненадання позивачем акту проведення зовнішнього аудиту, суд зазначає, що відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону № 877-V заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2042-VIII аудитом є систематичне та незалежне вивчення певної дії з метою визначення того, чи відповідає така діяльність та пов`язані з нею результати запланованим заходам і чи такі заходи впроваджені результативно та у спосіб, який дозволяє досягти поставленої мети.

На виконання вимог п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону № 2042-VIII компетентний орган у сфері державного контролю встановлює у щорічному плані державного контролю періодичність інспектування, аудиту, відбору зразків та лабораторних досліджень (випробувань) щодо кожної потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 2042-VIII під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право проводити аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, за умови наявності відповідної підготовки.

Отже, як вбачається з комплексного аналізу вказаних норм закону аудит є формою державного нагляду (контролю). Тому встановлення обов`язку для оператора ринку проведення зовнішнього аудиту впровадження постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках суперечить змісту та поняттю державного нагляду, який відповідно до вимог ст. 1 Закону № 877-V є діяльністю саме уповноважених законом центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

А тому, суд не погоджується з доводами відповідача про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 21 Закону № 771/97-ВР у зв`язку з відсутністю доказів проведення зовнішнього аудиту, оскільки його проведення відноситься до повноважень ГУ Держпродспоживслужби.

Щодо відсутності у позивача опису на всі харчові продукти, суд зазначає, що таке порушення є самостійним та не може свідчити про порушення позивачем ст. 21 Закону № 771/97-ВР, оскільки у даному випадку відповідачем проводився не аудит постійно діючих процедур, а позаплановий захід щодо виконання вимог припису.

Варто зазначити, що висновки про неусунення позивачем порушення вимог ст. 22 Закону № 771/97-ВР у зв`язку із незабезпеченням ТОВ "БН Суми" системи простежуваності щодо кави натуральної смаженої в зернах, на думку суду, є обгрунтованими.

Позивач наголошує, що товарними накладними на каву №504 від 29.05.2020, №663 від 07.07.2020, та №1021 від 24.09.2020 (т. 1 а.с. 33-35), а також копіями платіжних доручень №415 від 13.07.2020 та №547 від 24.09.2020 (т.1 а.с.36-37) забезпечується система простежуваності щодо постачальника такого продукту. При цьому позивач зазначає, що товариством здійснювався самовивіз товару директором ОСОБА_4 , у зв`язку з чим необхідності у складенні товарно-транспортних накладних не було.

Проте, відповідно до вимог ст. 22 Закону № 771/97-ВР оператори ринку повинні бути здатні встановити інших операторів ринку, які постачають їм харчові продукти та інші об`єкти санітарних заходів за принципом "крок назад".

Оператори ринку повинні бути здатні встановити інших операторів ринку, яким вони постачають харчові продукти та інші об`єкти санітарних заходів за принципом "крок вперед".

Вимоги до операторів ринку стосовно забезпечення простежуваності не передбачають встановлення ними зв`язку (так званої внутрішньої простежуваності) між об`єктами санітарних заходів, які використовуються під час виробництва, та об`єктами санітарних заходів, отриманих в результаті такого виробництва.

З метою виконання вимог частин першої та другої цієї статті оператори ринку повинні застосовувати системи та процедури, що забезпечують доступність такої інформації компетентному органу за його запитами. Інформація повинна зберігатися протягом шести місяців після закінчення кінцевої дати продажу харчового продукту, нанесеної на маркуванні.

Суд зазначає, що позивачем надано докази того, що каву придбано у оператора ринку, водночас, будь-яких доказів того, ким та яким чином здійснюється перевезення кави з м. Дніпро позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що товариством здійснювався самовивіз товару директором ОСОБА_4 , не спростовують порушення товариством вимог ст. 22 Закону № 771/97-ВР щодо забезпечення простежуваності та доступності такої інформації.

Крім того, відповідачем було встановлено, що позивач здійснює обіг харчових продуктів, отриманих з потужностей, що не пройшли державну реєстрацію або отримали експлуатаційний дозвіл. У товарно - транспортній накладній від 08.09.2020 року від ТОВ "Сумифітофармація" зазначений автоперевізник ОСОБА_5 , який не зареєстрований у державному реєстрі потужностей операторів ринку.

Як встановлено частиною восьмою статті 20 Закону № 771/97-ВР операторам ринку забороняється здійснювати обіг харчових продуктів, отриманих з потужностей, що не пройшли державної реєстрації або не отримали експлуатаційного дозволу відповідно до цього Закону, та/або використовувати такі харчові продукти у виробництві інших харчових продуктів.

Та обставина, що ОСОБА_5 є одним із засновників та власників ТОВ "БН Суми" та здійснював перевезення на власному автомобілі не свідчить про дотримання позивачем вимог ч. 8 ст. 20 Закону № 771/97-ВР.

Відповідно до п. 69 ч. 1 ст. 1 Закону № 771/97-ВР потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону № 771/97-ВР державній реєстрації підлягають потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів, на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу.

Не підлягає державній реєстрації як окрема потужність транспортний засіб, що використовується оператором ринку у зв`язку з експлуатацією іншої належної йому зареєстрованої потужності або потужності, на яку видано експлуатаційний дозвіл. Транспортні засоби, що використовуються оператором ринку виключно для перевезення харчових продуктів, яке не пов`язане з експлуатацією належної йому зареєстрованої потужності або потужності, на яку видано експлуатаційний дозвіл, підлягають кумулятивній державній реєстрації, для якої подається одна заява (незалежно від кількості відповідних транспортних засобів) та за результатами якої присвоюється один особистий реєстраційний номер.

При цьому доказів того, що транспортний засіб, на якому здійснював перевезення ОСОБА_5 , було зареєстровано як окрему потужність чи оператором ринку проведено його кумулятивну державну реєстрацію, суду надано не було.

Суд зазначає, що надана позивачем копія договору від 10.05.2019 (т. 1 а.с. 226-227), не може бути доказом протиправності висновків відповідача щодо неусунення визначеного приписом порушення позивачем вимог ч. 8 ст. 20 Закону № 771/97-ВР, з огляду на те, що такий договір не надавався представником позивача ні в ході перевірки, ні до заперечень на акт №115 від 20.10.2020 (т.1 а.с. 25-28), ні під час розгляду відповідачем справи про порушення Закону.

З огляду на викладене, в ході судового розгляду знайшло підтвердження часткове невиконання позивачем припису ГУ Жержпродспоживслужби № 5 від 29.01.2020 у зв`язку з неусуненням у повному обсязі порушень, виявлених ГУ Держпродспоживслужби в ході планового заходу державного нагляду.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 16 Закону № 2042-VIII, оператор ринку зобов`язаний усувати виявлені невідповідності шляхом здійснення корекцій та коригувальних дій та надавати документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю.

Частиною 7 статті 20 Закону № 771 встановлено, що якщо у разі надходження інформації про невідповідність потужностей та об`єктів санітарних заходів установленим законодавством вимогам, виявлену під час здійснення державного контролю, оператор ринку зобов`язаний вжити необхідних заходів для усунення такої невідповідності.

Суд зазначає, що позивач погодився з порушеннями, виявленими під час проведення планового заходу контролю, припис № 5 від 29.01.2020 позивачем не оскаржувався, про встановлені строки його виконання також було відомо товариству. Крім того, у приписі також було зазначено, що про виконання цього припису має бути письмово повідомлено Сумське міське управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області.

За таких обставин, приписом та законодавством саме на оператора ринку був покладений обов`язок надання контролюючому органу доказів усунення невідповідності у встановлений приписом термін. Проте, суд зазначає, що позивачем не було надано суду доказів повідомлення відповідача про проведені заходи та своєчасне усунення відповідних порушень оператором ринку.

Щодо доводів позивача про те, що товариство зверталось до ГУ Держпродспоживслужби із заявою про надання додаткового строку для виконання вимог припису (т. 1 а.с.24), суд зазначає, що позаплановий захід контролю було проведено відповідачем 19-20.10.2020, тобто значно пізніше не лише того, строку, що був встановлений у приписі, але і строку, до якого просив позивач. А тому будь-яких порушень з боку відповідача щодо своєчасності проведення позапланового заходу суд не вбачає.

Стосовно порядку притягнення ТОВ "БН Суми" до відповідальності суд зазначає, що згідно з частиною другою ст. 66 Закону № 2042-VIII, штраф за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

За приписами частин 3, 4 ст. 66 Закону № 2042-VIII, протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.

У зв`язку з виявленими порушеннями, посадовою особою відповідача був складений протокол №10 від 20.10.2020 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, в якому викладено суть порушень (т. 1 а.с.144-150).

Згідно з частиною 8 статті 66 Закону № 2042-VIII, справа про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - справа) розглядається компетентним органом або його територіальними органами. Від імені зазначених органів розглядати справи мають право головні державні інспектори та головні державні ветеринарні інспектори.

Відповідно до ч. 14 ст. 66 Закону № 2042-VIII, за результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення штрафу; 2) про закриття справи.

Згідно з п. 19 ст. 65 Закону № 2042-VIII невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі восьми мінімальних заробітних плат.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем було допущено порушення, відповідальність за яке передбачена п. 19 ч. 1 ст. 65 Закону № 2042-VIII, відповідачем було правомірно винесено постанову №91 від 20.11.2020 та накладено на ТОВ "БН Суми" штраф у сумі 40000 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність прийнятої відповідачем постанови про накладення штрафу позивачем не надано, а відтак суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БН Суми" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 02.11.2020 № 91 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді 09.04.2021 на навчанні повний текст рішення виготовлено 12.04.2021.

Суддя А.Б. Діска