Справа № 160/5056/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 квітня 2021 року Справа 160/5056/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали адміністративного позову Нікопольської міської ради до Червоногригорівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року (направлено засобами поштового зв`язку 26.03.2021 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Нікопольської міської ради до Червоногригорівської селищної ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Червоногригорівської селищної ради від 26.01.2021 року № 141-04/VII «Про визнання рішення Придніпровської сільської ради від 16.05.2013 року № 332-40/VІ «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» таким, що втратило чинність»

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в оскаржуваному рішення відповідач зазначає (п. 1): «У зв язку з визнанням протиправним та нечинним рішення Нікопольської міської ради від 31.01.2014 № 125-41/У1 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя» згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11 2020 у справ № 160/7600/20, рішення Придніпровської сільської ради від 16.05.2013 № 332-40/VІ «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» (як ненормативного правового акту одноразового застосування, який не вичерпав свою дію) визнати таким, що втратило чинність». Між тим, на думку позивача, вказане твердження (позиція) є помилковим, так як: рішення-погодження Відповідача 2013 року було реалізоване Позивачем (настали правові наслідки) - розроблена містобудівна документація (Проект внесення змін до генерального плану міста; План зонування; План червоних ліній; Історико- архітектурний опорний план, межі і режими використання зон охорони пам`яток історичних ареалів; експертиза містобудівної документації; проведено громадські слухання тощо), тобто: правові наслідки полягають не тільки в наявності рішення про затвердження генерального плану; станом на дату прийняття Оскаржуваного рішення (26.01.2021) рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 160/7600/20 не набрало законної сили (апеляційне оскарження); навіть у випадку визнання рішення Нікопольської міської ради від 31.01.2014 № 125-41/VI «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя» нечинним в судовому порядку, то така «нечинність» настане лише з моменту набрання відповідним судовим рішенням законної сили - фактично таке рішення як нормативно-правовий акт реалізовувалось і ним користувались більше 7-ми років. Окремо слід зазначити, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач фактично зловживає своїми правами, а саме: щодо прийняття рішення селищної ради як акту органу місцевого самоврядування. Таке зловживання проявляється у прийнятті рішення, яке фактично вже визнавалось судом протиправним та було скасованим (справа № 182/2430/16-а, рішення набрало законної сили). Також, на очевидну протиправність прийняття такого рішення Відповідачем вказують і висновки Верховного Суду у справі № 182/2428/16-а (подібні та аналогічні правовідносини). Важливо, що за даних обставин порушується (уже вдруге) принцип правової певності, який забезпечується необхідністю охорони і захисту легітимних очікувань. Збереження стану правової впевненості, непогіршення існуючого правового статусу особи в результаті прийняття рішень органами публічної влади виступає важливим об`єктом правомірних очікувань. Слугуючи однією з гарантій недопущення адміністративного свавілля, засада охорони і захисту легітимних очікувань, є важливим засобом забезпечення правової певності. Цей принцип покликаний також забезпечувати дію засади верховенства права і довіру особи до держави - конституційну цінність, на значущість якої не раз звертав увагу Конституційний Суд України у низці рішень (від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 05.04.2001 № З-рп/2001, від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 28.04.2009 № 9-рп/2009, від 20.01.2012 № 2-рп/2012). Також, у рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції. Однак, Конституційний Суд України зауважує, що рішення органу місцевого самоврядування не може бути скасованим, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. У рішенні-погодженні відповідача (2013 року) неприпустимість його скасування обумовлюється двома умовами: а) об`єктивною (відповідно до приписів цього рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів); б) суб`єктивною (суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення).

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 року зазначена вище справа розподілена та 06.04.2021 року передана судді Пруднику С.В.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ч. 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

В порушення вищевказаних вимог до матеріалів позовної заяви додані копії документів, які не у повному обсязі засвідчені позивачем належним чином.

Тобто, з наведеного слідує, що додані до адміністративного позову ксерокопії документів не є належними доказами, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача у розумінні ст.ст.72-78 Кодексу адміністративного судочинства України, так як вони не завірені у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, що є порушенням ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивачу слід подати до суду засвідчені копії документів для суду та для вручення відповідачу із проставленням на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки - Копія та у лівому нижньому куті документа - Згідно з оригіналом.

Також, пунктами 6-7 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративного позову всупереч вищенаведеної норми не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Натомість, до позовної заяви не додано її копії а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Нікопольської міської ради до Червоногригорівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви із копіями для вручення відповідачам із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- засвідчені копії документів для суду та для вручення відповідачу та третім особам із проставленням на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки - Копія та у лівому нижньому куті документа - Згідно з оригіналом;

- копії позовної заяви а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник