Справа № 753/17294/20
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Мицик Ю.С., розглянувши в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва, третя особа: інспектор рядовий поліції Хоменко Дмитро Григорович про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва як адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції м. Києва, третя особа: інспектор рядовий поліції Хоменко Дмитро Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3247873 від 07.10.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.10.2020 позивач керуючи автомобілем «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Київ по бул. Т. Шевченка в напрямку вул. Хрещатик. Під час підйому вгору перед станцією метро «Університет» з автомобілем сталася технічна несправність. З метою запобігання створення перешкод для руху інших транспортних засобів, позивач переїхав в праву смугу руху. В районі підземного пішохідного переходу біля метро «Універститет» був вимушений зупинитися, оскільки двигун автомобіля заглух. Через пару хвилин під`їхали працівники поліції, яким він пояснив, що здійснив вимушену зупинку та на вимогу інспектора поліції надав документи. Приблизно через 7-10 хв., інспектор повернув документи і сказав якомога скоріше прибрати автомобіль зі смуги, призначеної для міського транспорту. В подальшому, перебуваючи в автомобілі він побачив постанову, якою притягнуто особу ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, хоча його прізвище ОСОБА_1 . Враховуючи, що у постанові від 07.10.2020 вказані його ім`я та по батькові, дата народження, адреса проживання, серія та номер посвідчення водія, позивач звернувся до суду про її скасування, посилаючись на її незаконність та неправомірність.

21.10.2020 ухвалою суду позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа у встановлений строк письмові пояснення на позов не подала.

Дослідивши надані докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 07.10.2020 інспектор 3 бат. 4 роти рядовим поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Хоменком Д.Г. щодо ОСОБА_1 винесена постанова серії ЕАМ № 3247873, згідно якої останній того дня близько 08 год. 35 хв. у м. Києві по бул. Т. Шевченка, керуючи транспортним засобом «Hyunday», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11 ПДР, чим порушив п. 17.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке накладено стягнення в розмірі 510 грн.

Аналізуючи зміст постанови суд вважає, що при її винесені працівником поліції було допущено помилку у написанні прізвища особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таку помилку суд вважає опискою, враховуючи, що в постанові вказані дата народження позивача ОСОБА_1 , його місце народження, реєстрація місця проживання, серія та номер посвідчення водія.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Таким чином, вказаною нормою передбачено відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, за яких було спричинено ненадання переваги маршрутним транспортним засобам. Разом із тим, згідно встановлених обставин, про створення будь-яких перешкод для руху маршрутних транспортних засобів зазначено не було.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначив у позові ОСОБА_1 , під час спілкування з патрульним поліції він повідомив, що здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, через його несправність.

Разом із тим, суб`єкт владних повноважень залишив поза увагою доводи особи, що притягалася до адміністративної відповідальності про те, що зупинка була вимушеною і зумовлена технічною несправністю автомобіля.

Відтак постанова від 07.10.2020 не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, не містить посилань на докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мотивів відхилення пояснень останнього.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не підтверджується будь-якими належними і допустимими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 247, 251, 268, 283, 284, 287- 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва, третя особа: інспектор рядовий поліції Хоменко Дмитро Григорович про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3247873 від 07.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С.Мицик