Справа № 522/5423/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 р. Категорія 109010000м.ОдесаСправа № 522/5423/20
Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

час і місце ухвалення: 11:58, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 748/19 від 17 жовтня 2019 року, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 748/19 від 17 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 12 ст.96 КУпАП, мотивуючи його тим, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого на неї накладено адміністративне стягнення, а сама постанова винесена в порушення установленого законом порядку, що і зумовило звернення із цією позовною заявою виходячи із наступних правових підстав. Позивачем здійснено реконструкцію належного їй нерухомого майна, а саме квартири. Таким чином, об`єкт реконструкції не підпадає під визначення об`єктів архітектурної діяльності, надане в Законі України «Про архітектурну діяльність», а відтак положення вказаного Закону не розповсюджуються на діяльність, пов`язану із реконструкцією належного позивачу об`єкту нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_2 не знала про наміри Управління проводити перевірку, оскільки не отримувала поштової кореспонденції від Управління із Направленням для проведення позапланової перевірки. Також вказане Направлення співробітниками Управління не було вручено їй особисто. В порушення ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без повідомлення ОСОБА_2 17 жовтня 2019 року, на час винесення оскарженої постанови, в Управлінні не було відомостей про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, як того прямо вимагає Закон.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що об`єкт реконструкції не підпадає під визначення об`єктів архітектурної діяльності, надане в Законі України «Про архітектурну діяльність», а відтак положення вказаного Закону не розповсюджуються на діяльність, пов`язану із реконструкцією належного позивачу об`єкту нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що перевіркою встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 3687 від 30.10.2018 року остання самочинно виконує будівельні роботи з реконструкції квартири без отримання права на виконання таких робіт, чим порушила ч.1 ст.34 та абз. 1 ч.2 ст. 36 Закону України «Пpo регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року. Матеріали вказаної перевірки надіслано супровідним листом № 01-10/443-ЗГ від 20.09.2020 року Позивачу поштою за адресою місцезнаходження об`єкта: АДРЕСА_1 за номером поштового відправлення № 002, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 3068 від 20.09.2019 року. В подальшому, за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які брали участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 Управління Лисого С.О., винесено:

- постанова № 747/19 від 17.10.2019 року у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП;

- постанова № 748/19 від 17.10.2019 року у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до частини 12 статті 96 КУпАП;

- постанова № 749/19 від 17.10.2019 року у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до частини 13 статті 96 КУпАП;

Зі своєю виною, яка зазначена у постанові № 749/19 від 17.10.2019 року у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до ч. 13 ст. 96 КУпАП, позивач погодився.

Не погоджуючись із постанова № 748/19 від 17.10.2019 року, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б спростовували обставини, викладені заступником начальника управління начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Єфремовим В.Ю. в постанові по справі про адміністративне правопорушення, як і не надано доказів допущених відповідачем порушень під час розгляду та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1 ст. 122 КАС України).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст. 122 КАС України).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553), «Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт» (затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466), ЦК України та іншими законодавчими актами, в редакціях, що діяли на момент проведення спірних перевірки та винесення позивачем оскаржуваних приписів та постанов.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р. встановлює правові і організаційні основи містобудівної діяльності та спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі Порядок № 553), на підставі наказу Управління № 01-13/333 ДАБК від 01.08.2019 року, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства ОСОБА_3 від 13.09.2019 року (вх. № 01-10-443-ЗГ від 13.09.2019 року), з урахуванням направлення для проведення планової (позапланової) перевірки № 001714 від 16.09.2019 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно із направленням для проведення позапланової перевірки № 001714 від 16.09.2019, строк дії направлення становить з 16.09. - 19.09.2019 року (а.с. 60-62).

Під час перевірки було встановлено, що «квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м. належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 3687 від 30.10.2018 року.

Відповідно до п. 3.2.3 ДБН A.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», будівельні роботи це процес зведення нових, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 3.2 ДБН A.2.2-3-2014 «Склад зміст проектної документації на будівництво»:

- будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва;

- об`єкт будівництва це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, ix комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури;

- реконструкція це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо);

На момент виїзду на місце зафіксовано, що Позивач виконує будівельні роботи з реконструкції вищевказаної квартири шляхом:

- влаштування капітальної прибудови із піноблоків на прибудинковій території габаритними розмірами 2,0 х 2,0 м, чим збільшено загальну площу квартири;

- влаштування фасадної вхідної групи в новозбудованій прибудові через; - закладання дверного прорізу збоку під`їзду даного будинку;

- влаштування дверного прорізу в капітальній несучій зовнішній стіні будинку для забезпечення проходу між приміщенням квартири та влаштованої прибудови;

- посилення металевими двутаврами, кутами та пластинами існуючих віконних прорізів, посилення існуючих та новоутворених дверних прорізів;

- збільшення внутрішньої висоти приміщення квартири за рахунок демонтажу гранту та підсипки та пониження рівня підлоги.

Вищевказані будівельні роботи призвели до збільшення загальної площі квартири з 44,6 кв.м. до 60,9 кв.м., що підтверджується самим Позивачем у позовній заяві.

Під час проведення перевірки був присутній Позивач, що підтверджуються фотофіксацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Пpo архітектурну діяльність», проект - це документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних i текстових матеріалів, інженерних i кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм i правил.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», погодження проекту - процедура встановлення відповідності проектних рішень вихідних даним на проектування.

Згідно з п. 3.17 ДБН A.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємна-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Згідно з п. 4.8 ДБН A.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація має бути розроблена з урахуванням ycix документів будівельних норм та стандартів, чинних на час її передачі у виробництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація па будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних i дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів i правил та затверджується замовником.

Проектну та дозвільну документацію на проведення будівельних робіт з реконструкції АДРЕСА_1 за весь термін проведення перевірки не пред`явлено.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДСТУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 визначення класу наслідків (відповідальності) (Додаток А), даний об`єкт будівництва відноситься до об`єктів з незначним класом наслідків (відповідальності) СС1.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник мас право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних poбіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт i засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернень від ОСОБА_2 стосовно отримання дозвільних документів до Управління не надходило.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм i правил.

Такими чином, ОСОБА_2 самочинно виконує будівельні роботи з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушила ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Пpo регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року».

Так, в ході перевірки за результатами проведення планового (позапланового) заходу держаного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, було складено акт від 19.09.2019 року № 001714 (а.с. 63-80).

На підставі даного Акту складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.09.2019 року.

Відповідно до вказаного припису Управління від 19.09.2019 року, позивача зобов`язано оформити виконавчу документацію у відповідності до вимог законодавства та державних будівельних норм в термін до 03.10.2019 року. Набути в установленому законом порядку право на виконання будівельних робіт за даною адресою або привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до правоустановчих документів, в термін до 19.11.2019 року. Зупинити виконання будівельних робіт за даною адресою з 19.09.2019 року (а.с. 99-104).

Окрім того, складено протоколи про адміністративне правопорушення від 19.09.2019 року щодо відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 96 та ч. 12 ст. 96 КУпАП, які були надіслані поштою, у зв`язку з відмовою позивача від підписання та отримання матеріалів перевірки (відправлення 002 від 20.09.2019 року).

Між тим, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було повідомлено в протоколі про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 03.10.2019 року о 15.00 год. та о 15.15 год. (а.с. 81-92).

17.10.2019 року були винесені постанови № 747/19 по справі про адміністративне правопорушення та було визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 10 200 гривень та № 748/19 по справі про адміністративне правопорушення та було визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 12 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень, яка була надіслана поштою (відправлення 338).

Окрім того, відповідачем було винесено постанову № 749/19 від 17.10.2019 року, якою було визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 13 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень, яка була надіслана поштою (відправлення 338).

Відповідно до ч.5 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот (8500 грн.) до шестисот (10200 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.12 ст. 96 КУпАП незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду, якщо такий нагляд є обов`язковим згідно з вимогами законодавства, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот (8 500 грн.) до тисячі (17 000 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, апелянт посилається на те, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки нею здійснено лише реконструкцію належного нерухомого майна та справу про адміністративне правопорушення розглянуто за її відсутності.

Проте, апеляційний суд не погоджується з даними твердженням позивача, з таких підстав:

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Пунктом 5 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Із оскаржуваної позивачем постанови слідує, що замовником будівництва ОСОБА_2 не забезпечено здійснення авторського нагляду за будівництвом за вищевказаною адресою, чим порушено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку № 903 від 11.07.2007 року.

Як стверджує апелянт, нею було здійснено реконструкцію належного їй нерухомого майна квартири, а тому, об`єкт реконструкції не підпадає під визначення об`єктів архітектурної діяльності, надане в Законі України «Про архітектурну діяльність», а відтак положення вказаного Закону не розповсюджуються на діяльність, пов`язану із реконструкцією належного позивачу об`єкту нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, оспорюючи постанову від 17.10.2019 року № 748/19, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, а наведені нею доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи. В той же час, позивач в своєму позові, жодним чином не обґрунтовує відсутності факту вчиненого адміністративного правопорушення, а надані відповідачем постанови №747/19 та №749/19 від 17.10.2019 року лише додатково підтверджують викладені в оскаржуваній постанові обставини.

Вказане також підтверджується наданою відповідачем заявою ОСОБА_3 від 13.09.2019 року, з якою вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється реконструкція помешкань, з руйнуванням несучих стін з метою вироблення входу у квартиру (а.с. 62).

Одночасно, доказом зазначеного слугують надані відповідачем фото таблиці, з яких дійсно вбачається вироблення окремого входу у помешкання (а.с. 138).

Поміж цим, сама позивач у своєму позові не заперечує, що нею була здійснена реконструкція власної квартири, а отже це також свідчить на користь позиції відповідача й спростовує посилання позивача.

Водночас, твердження апелянта про те, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні письмові докази направлення ОСОБА_2 будь-якої кореспонденції, листів спростовується наданими відповідачем списками згрупованих поштових відправлень № 3088 та № 3500 на адресу ОСОБА_2 (а.с. 127, 130, 132, 135).

Окрім того, слід зазначити, як слідує з вищевказаних Акту, Припису та Протоколів від їх підпису та отримання ОСОБА_2 відмовилась, про що відповідачем зроблені відповідні відмітки.

При цьому, в протоколах від 19.09.2019 року навіть зазначено свідка правопорушення ОСОБА_3 .

Тому, на переконання суду, посилання позивача про неотримання ним кореспонденції від відповідача, не може слугувати достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Навпаки, як слідує з матеріалів справи, відповідачем вжито всіх можливих заходів з метою повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи, водночас з урахуванням вищевикладеного, позивач своїми правами щодо отримання, оскарження матеріалів перевірки не скористалася, що може свідчити про свідоме невикористання своїх права та неналежне виконання обов`язків. В такому випадку, це не може бути підставою для скасування спірної постанови.

Така ж позиція викладена у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 р. по справі № 522/5436/20, яку надано відповідачем.

Між тим, у відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 8.05.2018р. по справ № 815/1540/14, у разі не використання суб`єктом містобудування комплексу прав під час здійснення контролю суб`єкта містобудування (бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки), не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу контролю, прийнятого за наслідками проведених заходів, оскільки ці недоліки не можуть нівелювати факт встановлених правопорушень у сфері містобудування, які виявлені під час перевірки, та вплинути на результат встановленого правопорушення. При цьому, суб`єкт містобудування не позбавлений права подавати в суді свої пояснення, зауваження або заперечення до актів перевірки, протоколів, складених інспекцією за результатами перевірки, під час розгляду спору про скасування постанов щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч. 1, ч. 2ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістомст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши вищенаведені докази, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що постанова № 748/19 від 17.10.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП є законною, оскільки складена відповідною уповноваженою посадовою особою, в межах її компетенції та з дотриманням передбаченої законом процедури, а тому відсутні підстави для її скасування.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували обставини, викладені заступником начальника управління начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Єфремовим В.Ю. в постанові по справі про адміністративне правопорушення, як і не надано доказів допущених відповідачем порушень під час розгляду та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року по справі № 522/5423/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

суддя-доповідача Семенюк Г.В.
судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.