Справа № 357/2013/21
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2013/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon), в місті Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 взводу № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП рядового поліції Коваленка Олександра Андрійовича, Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 21.01.2021 року поліцейським роти № 1 взводу № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП рядовим поліції Коваленко О.А. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП України /серії ЕАН № 3689884 /, за якою позивача піддано штрафу в розмірі 425 грн., за те що він керуючи автомобілем «TOYOTA RAV-4», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив поліцейський БПП в м.Біла Церква при складанні постанови, вважає, що розгляд справи відбувся з грубим порушеннмя його прав, відповідачем не надано доказів вчиненого, та просив суд скасувати постанову /серії ЕАН № 3689884 / від 21.01.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді від 26.02.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС у відкритому судовому засіданні 03.03.2021 року та ухвалою судді від 16.12.2020 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП. (а.с.13,14).

В судове засідання 03.03.2021 року сторони, будучи повідомленими про судове засідання, не з`явлися, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 23.03.2021 року.

17.03.2012 року від представника позивача, електронною поштою, до суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів /через мережу EasyCon/.

Ухвалю суду від 18.03.2021 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Мороз В.П. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon).

Відповідач2 направив суду відзив на позов та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідачів.

В судовому засіданні 23.03.2021р. представник позивача адвокат Мороз В.П. просив відкласти розгляд справи, надати можливість ознайомитися з відзивом. В зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 09.04.21року.

07.04.21 року представник позивача, адвокат Мороз В.П. направив суду відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.01.2021 року поліцейський роти № 1 взводу № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП рядовим поліції Коваленко О.А. було ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН № 3689884, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425 грн.(а.с.10).

З постанови серії ЕАН № 3689884 вбачається, що 21.01.2021 о 09 год.30 хв. за адресою: Київська обл., автомобільна дорога М-05 «Київ-Одеса», в районі с. Віта-Поштова, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA RAV-4», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР. (а.с.10).

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. 8.1, 8.7 ПДРУкраїни, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 8.7.3.е ПДР України.

Згідно п. 8.7.3.е ПДР - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно до вимог п. 2.14 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Представник позивача заперечує факт порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3.е ПДР, зазначає, що поліцейський неправомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, постанова складена з порушенням чинного законодавства, не надано жодних доказів винуватості позивача. Так, 21.01.2021 року позивач керуючи ТЗ «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по Київській трасі автомобільної дороги М-05 проїзджав повз с. Віта-Поштова. На трасі біля перехрестя, де встановлено світлофор з горизонтальним розміщенням сигналів, здійснив поворот ліворуч. Ліву полосу, біля перехрестя, було заблоковано габаритним автомобілем. Відтак, у позивача виникла необхідність об`їзду такого ТЗ з метою здійснення повороту на смугу зворотнього руху, у сторону Києва. Позивачем об`їзд було здійсноно до початку перехрестя на зелений игнал світлофору. Представник вказує, що працівники поліції помітили здійснений позивачем маневр та подали сигнал для зупинки автомобіля. Зупинившись, ОСОБА_1 пояснив, що здійснював маневр у відповідності до положень ПДР, однак інспектор повідомив, що позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофор, чим порушив п.8.7.3 ПДР, що є підставою для притягнення до відповідальності по ч.2ст.122 КупАП. Позивач звернув увагу інспектора на відсутність порушення ПДР ОСОБА_1 планував їхати далі, однак інспектор повідомив його, що на нього буде складено постанову про адміністративне стягнення. Представник зазначає, що ОСОБА_1 з вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, позивач не здійснював проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, тому в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Крім того, представник позивача звертає увагу, що в оскаржуваній постанові вказано, що до неї додано Аі00117, однак жодних документів, відеозаписів до постанови не долучено, суду не надано.

Відповідач Коваленко О.А. надав відзив де повідомив, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Позивачем не надано доказів його позиції, а відповідач, наразі, не має можливості надати відеозапис події, оскільки згідно наказу МВС №1026 від 18.12.2018року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» /п.8.3.1/ строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, у зв`язку з чим відеозапис події відсутній. Відповідач зазначив, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор діяв на підставі та у межах своїх повноважень, відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Дії поліцейського не можуть бути визнані незаконними, оскільки вони прямо передбачені та регламентовані чинним законодавством. Встановивши факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України, інспектором управління патрульної поліції Коваленком О.А. було розглянуто адміністративну справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП, і прийнято рішення про складання постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.1, 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2,3 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа винила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року.

Проте, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів по даній справі. Відповідач Коваленко О.А. обґрунтовує свою позицію письмово викладеними власними поясненнями по справі.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду від 29.04.2020 р. викладену у справі № 161/5372/17, - не може бути допустимим доказом вчинення правопорушення - пояснення зацікавленої особи - відповідача, який є працівником поліції. При винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф.

У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові міститься інформація про доданий відеодоказ АІ00117 та, в постанові не вказано на тимчасовість цього доказу, не зазначено термін зберігання даного запису.

Та як було зазначено вище, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення і не обов`язково це має бути відео фіксація порушення. Однак, відповідачем не вказано на інші докази правопорушення.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ч.2 ст.122, ст. 222, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія І АН № 3689884 від 21.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду виготовлено та підписано 09.04.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола