Справа № 420/12020/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12020/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів Семенюка Г.В., Федусика А.Г. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року по справі № 420/12020/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконною, протиправною, необґрунтованою, такою що не підлягає виконанню, не діючою та скасування вимоги, визнання відсутності боргів, стягнення коштів, зобов`язати вчинити певні дії, визнання протиправними дії та бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В :

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.12.2020 позов повернув позивачці.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Згідно частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно поштового повідомлення копію оскаржуваної ухвали отримано апелянтом 06.01.2021 (а.с. 57).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 апеляційну скаргу повернуто апелянту.

20.03.2021 апелянт повторно звернувся до суду апеляційної інстанції, подавши разом з новою апеляційною скаргою клопотання про звільнення від сплати судового збору; поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції; клопотання про розгляд апеляційної скарги на російській мові , та при необхідності залучення перекладача; клопотання про заміну відповідача; клопотання про стягнення з відповідача обов`язкових витрат; клопотання запит про наплавлення судом апелянту завірених мокрою печаткою первинних копій рішень апеляційного суду.

Мотивуючи підстави поважності причини пропущеного строку, апелянт зазначила, що первісна апеляційна скарга була подана нею з дотриманням процесуальних строків, а саме 21.01.2021.

Положеннями статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку не є достатніми для визнання причин його пропуску поважними.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема самою апеляційною скаргою, датованою 20.03.2021 та поданою до суду апеляційної інстанції, що остання є новою апеляційною скаргою.

Отже, наведене дає підстави вважати апеляційну скаргу від 20.03.2021 новою, і в контексті положень КАС України, до неї необхідно було б застосувати положення статей 298-299 КАС України, як до нової апеляційної скарги, результатом чого буде встановлення факту подання її з порушенням встановленого процесуального строку.

Згідно до частин 1-3 статті 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху для надання апелянтом заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наведення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення.

При цьому виконання зазначених вимог повинно бути здійснено протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Водночас, разом з апеляційною скаргою заявлене клопотання про залучення перекладача за рахунок бюджету або за рахунок відповідача, в разі потреби для суду, з метою переведення апеляційної скарги з російської мови на українську мову, обґрунтовуючи дане клопотання апелянт зазначає, що українською мовою не володіє та звертатись з метою перекладу в центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги відсутня можливість, з огляду на відсутність можливості виходити за межі свого житла без сторонньої допомоги через незадовільний стан здоров`я та відсутність коштів для прибуття у відповідне місце призначення.

Крім того, разом із апеляційною скаргою надано клопотання про звільнення від сплати судового збору і взяття до відома важке матеріальне становище апелянту на підтвердження наданні документи : копія довідки від 06.11.2019 про те, що ОСОБА_1 з 14.04.2016 стоїть на обліку як пенсіонерка з повернення; копія довідки Управління Пенсійного фонду України від 04.12.2020 № 440120 про розмір пенсії за 2020 рік, яка менше прожиткового мінімуму, копія довідки Управління Пенсійного фонду України від 04.03.2020 з системи персоніфікованого обліку форми ОК-5 про відсутність доходів; копія довідки податкового органу з Державного реєстру фізичних платників податків про суми виплачених доходів за попередній календарний рік -2020 рік; копія виписки з ЄДР від 14.03.2011 Про внесення рішення про припинення СПД; та ін..

Суд зазначає, що вищезазначені клопотання надані ОСОБА_1 російською мовою, апеляційної скарги та клопотань українською мовою до суду не надано.

За приписами частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас, наведені правові норми дають підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому, в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналізуючи норми статті 133 КАС України та статті 8 Закону України Про судовий збір, суд дійшов висновку, що підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Вказані ОСОБА_1 підстави для звільнення обґрунтовані та свідчать про її скрутний майновий стан, що об`єктивно перешкоджав сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалі від 19 квітня 2019 року у справі № 761/2483/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Проте, згідно зі статтею 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної, кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до статті 14 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Положеннями статті 15 КАС України та статті 12 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом судочинство здійснюється державною мовою, це правило також стосується і дій учасників судового процесу.

Учасникам судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, гарантується право на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Це право може бути реалізоване ними шляхом подання заяв, надання пояснень, виступу в суді і заявлення клопотань рідною мовою або мовою, якою вони володіють. Однак, при цьому такий учасник судового процесу повинен користуватись послугами перекладача.

Водночас відповідний судовий процес може бути ініційований шляхом подання відповідної заяви (скарги), що повинна бути викладена державною мовою, тобто українською мовою. Тільки в подальшому, під час власне самого судового процесу, його учаснику гарантується право на використання рідної мови або мови, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 травня 2020 року (справа № 826/7282/17), від 19 грудня 2019 року (справа №520/6952/19), від 10 травня 2018 року (справа №823/2164/17).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 ст. 10 Конституції України).

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на те, що якщо скаржник не володіє українською мовою, соціально незахищеним верствам населення Законом України Про безоплатну правову допомогу гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Крім того, колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені зокрема в ухвалах від 21 грудня 2020 (справа № 826/503/18); від 05 листопада 2020 року (справа № 420/5247/19), від 28 вересня 2020 року (справа №420/5247/19), від 07 травня 2020 року (справа №815/7087/16).

Щодо клопотання апелянта про залучення перекладача, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 8 частиною другою статті 180 КАС України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Тобто на даній стадії провадження не залучається перекладач відповідно до норм КАС України.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain (заява №11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху для надання апелянтом заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наведення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення, шляхом направлення на адресу суду апеляційної скарги, викладеної українською мовою.

При цьому виконання зазначених вимог повинно бути здійснено протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року по справі № 420/12020/20 та навести інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення, шляхом направлення на адресу суду апеляційної скарги, викладеної українською мовою.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до статті 299 КАС України.

Суддя-доповідач Шляхтицький О.І.
Судді Федусик А.Г. Семенюк Г.В.