Справа № 300/3975/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2021 р. справа № 300/3975/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України, Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний Банк України", до Державного лісопромислового підприємства "Прикарпатліс", про стягнення простроченої заборгованості за договором субкредитування в сумі 29 472 689,12 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державного лісопромислового підприємства "Прикарпатліс" (далі відповідач, ДЛП "Прикарпатліс") треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство фінансів України, Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний Банк України" про стягнення простроченої заборгованості за договором субкредитування в сумі 29 472 689,12 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно внесеного подання Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області № 11.1 від 20.11.2020, для здійснення щодо ДЛП "Прикарпатліс" заходів стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, наданими під державні гарантії основної суми боргу за Угодою від 27.10.1994 № 5/08/10/5622. Станом на 01.08.2020 така заборгованість склала 1 352 057,45 EUR, що в національній валюті становить - 45021349,79 грн за офіційним курсом гривні до Євро на 01.11.2020 - 33,2984 грн за 1 Євро. Різниця між сумою заявленої до стягнення з ДЛП "Прикарпатліс", простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, наданими під державні гарантії за основним боргом відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 по справі № 4/51-8/203- 10/148-17/37 та суми зазначеної в Поданні такої заборгованості, що склалася на 01.11.2020 становить - 29472689,12 грн. Пунктом 9 статті 17 Бюджетного кодексу України, п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 та розділом ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України перебачено право контролюючих органів стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному Податковим кодексом України. Оскільки відповідачем прострочена заборгованість за договором субкредитування в сумі 29472689,12 грн не сплачена, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.
20.01.2021 відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.48). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області та акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний Банк України" копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі отримали, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.46-47), однак правом на поданням письмових пояснень не скористалися.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку з перебуванням судді Микитин Н.М. у відпустці з 12.03.2021 по 17.03.2021 та на листку непрацездатності з 18.03.2021 по 09.04.2021 строки розгляду справи продовжено.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридична особа - ДЛП "Прикарпатліс" зареєстроване як юридична особа та взяте на облік, як платник податків ГУ ДПС в Івано-Франківській області (а.с.32-35).
Укрексімбанком, як агентом Кабінету Міністрів України, залучений кредит в сумі 2500000,00 німецьких марок в рамках кредитної лінії консорціуму банків АКА на підставі Індивідуальної кредитної угоди від 25.03.1992 № 5/0810/5622, як частини Базової Угоди з консорціумом банків АКА від 25.03.1992. Зобов`язання Укрексімбанку перед іноземним кредитором забезпечені гарантією Кабінету Міністрів України від 26.10.1994 №40-1814/96 (а.с.67-76).
Міністерство фінансів України зобов`язане профінансувати зазначені витрати за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України через органи Головного управління Державного казначейства України на підставі укладених з ними угод.
10.11.1993 року між фірмою "Фелікс Шоллер Гандель" Федеративна Республіка Німеччина та Лісопромисловим об`єднанням "Прикарпатліс" було укладено договір №0221/93/20 купівлі-продажу техматеріалів. Для проведення розрахунків із даною фірмою був наданий кредит цільового призначення в сумі 2500000,00 німецьких марок під гарантію Кабінету Міністрів України. Дана обставина підтверджується індивідуальною кредитною угодою №5/0810/5622.
В пункті 5.1. кредитної угоди №02/50-100 від 25.11.1994 було визначено, що цей кредит повинен бути погашений одним платежем по закінченню 360 днів після середньозвішеної дати поставки, але не пізніше 01.12.1996.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 по справі №4/51-8/203-10/148-17/37 позов Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області задоволено частково та стягнуто з ДЛП "Прикарпатліс" за рахунок активів в дохід державного бюджету простроченої заборгованості перед державою за кредитом, наданим під гарантії уряду в сумі 15 594 882,52 грн основний борг. В задоволенні позовних вимог про стягнення 22873735,03 грн пені відмовлено (а.с.20-23).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2012 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 по справі №4/51-8/203-10/148-17/37 залишено без змін (а.с.24-29).

У зв`язку з неналежним виконанням Державним лісопромисловим підприємством "Прикарпатліс" зобов`язань щодо повернення коштів, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області надіслано Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області подання № 11.1 від 20.11.2020 щодо відшкодування державному бюджету витрат за кредитами, отриманими під державні гарантії (а.с.30)

Згідно подання № 11.1 від 20.11.2010 за Державним лісопромисловим підприємством "Прикарпатліс" станом на 01.11.20120 рахується заборгованість основної суми боргу за Угодою від 27.10.1994 № 5/08/10/5622, в розмірі 1352057,45 EUR, що в національній валюті становить - 45021349,79 грн за офіційним курсом гривні до Євро на 01.11.2020 - 33,2984 грн за 1 Євро.

В зв`язку із вищенаведеним, суд зазначає, що різниця між сумою заявленої до стягнення з ДЛП "Прикарпатліс", простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, наданими під державні гарантії за основним боргом відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 по справі № 4/51-8/203- 10/148-17/37 та суми зазначеної в поданні № 11.1 від 20.11.2010 такої заборгованості, що склалася станом на 01.11.2020 року становить 29 472 689,12 грн., з розрахунку, а саме різниця між курсом гривні до Євро на 01.08.2020 року в розмірі 33,2984 грн. за 1 Євро та курсом гривні до Євро в розмірі 11,5000 грн за 1 Євро, який відображено в позовних вимогах, що задоволені згідно вищевказаного рішення суду, складає - 21,7984 грн, відтак 21,7984 грн х 1 352 057,45 EUR - сума заборгованості на 01.11.2020 року, що відображена в Поданні № 11.1 від 20.11.2010 = 29472689,12 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Бюджетного кодексу України від 21 червня 2001 року цим кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Згідно зі статтею 17 Бюджетного кодексу України(зі змінами та доповненнями) у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.

Якщо договором, укладеним із суб`єктом господарювання, передбачаються зобов`язання такого суб`єкта з погашення та обслуговування кредитів (позик), залучених державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста), невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань за договором тягне перехід до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) права стягнення простроченої заборгованості у повному обсязі незалежно від стану виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) зобов`язань за такими кредитами (позиками).

Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України, прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.

У відповідності до Положення про Державну казначейську службу України (правонаступника Державного казначейства України), затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011 Державне казначейство України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Наказом Міністерства фінансів України від 30 квітня 1996 року №88 затверджено Порядок зарахування до державного бюджету сум, стягнутих у безспірному порядку з юридичних осіб України - позичальників для погашення заборгованості за іноземними кредитами одержаними під гарантії Уряду України який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 травня 1996 року за №6247/1272 (далі - Порядок №88).

Відповідно до пункту 1 Порядку №88 Управління зовнішнього боргу відповідно до інформації Банка-агента (Укрексімбанк) надає інформацію за формою (додаток N 1) галузевим управлінням Міністерства фінансів та Головному управлінню Державного казначейства щодо юридичних осіб України, які порушили графік платежів та сум витрат Державного бюджету з обслуговування та погашення згаданих кредитів. Головне управління Державного казначейства надає зазначену інформацію за цією ж формою територіальним органам Державного казначейства.

Згідно з пунктом 2 Порядку №88 у разі не відшкодування позичальником витрат державного бюджету у місячний термін Державні податкові інспекції відповідно до подання за форою (додаток N2) територіальних органів Державного казначейства, оформлених відповідно до інформації Головного управління Державного казначейства, стягують з боржника у безспірному повну суму нездійснених у строк платежів з врахуванням пені.

Відповідно до підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному Податковим кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно частини 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що "погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання статті 17 Бюджетного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року №174 затверджено - Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Пунктом 1 Порядку №174 встановлено, що механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою під державні гарантії та територіальними органами Державної казначейської служби України на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Згідно з пунктом 3 Порядку №174 облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.

Державна казначейська служба на підставі інформації, що подана Мінфіном, здійснює зарахування коштів до державного бюджету на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі України, в розрізі кодів бюджетної класифікації боржників та угод (частина 5 пункту 4 Порядку).

Пунктом 6 зазначеного Порядку встановлено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби України у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.

Відповідно до пункту 10 Порядку №174 з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби України до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до пункту 15 Порядку №174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Системний аналіз п. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України, п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20, п.41.1 ст.41, п.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з урахуванням приписів п.15 Порядку № 174 від 02.03.2011 в сукупності встановлюють право контролюючих органів стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному Податковим кодексом України для стягнення податкового боргу.

Відтак, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби.

Таким чином, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області є органом який має право стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії на підставі отриманих даних від територіальних органів Державної казначейської служби.

Судом встановлено, що станом на 01.11.20120 за ДЛП "Прикарпатліс" залишається непогашеною прострочена заборгованість у загальній сумі 29472689,12 грн.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

Також відповідачем не надано доказів, які б спростовували розрахунок позивача щодо розміру простроченої заборгованості.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не погашено суму простроченої заборгованості за кредитною угодою від 25.11.1994 № 02/50-100, то суд визнає підставним звернення податкового органу із позовом на стягнення 29 472 689,12 грн, у спосіб визначений пунктами 95.1, 95.3 та 95.4 статті 95 вказаного Кодексу.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з державного лісопромислового підприємства "Прикарпатліс" простроченої заборгованості за договором субкредитування в загальній сумі 29 472 689,12 грн є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Згідно з приписами частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, судові витрати не підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного лісопромислового підприємства "Прикарпатліс" () за рахунок будь-яких готівкових коштів, що належать підприємству, в тому числі , які розміщені на рахунках, у банківських установах в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 29 472 689 (двадцять дев`ять мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 12 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: Державне лісопромислове підприємство "Прикарпатліс" (, вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019);

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Міністерство фінансів України (, вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008);

Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (, вул. Дністровська, 14, м. Івано-Франківськ, 76018);

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний Банк України" (, вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03150).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.