Справа № 160/4483/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4483/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., за участю секретаря судового засідання Лащенка Р.В., представника позивача Коваленка О.А., представника відповідача Чернишової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року в адміністративній справі №160/4483/20 (суддя у 1 інстанції Кучма К.С.) за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулося з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання АТ «ОГХК» № 209/70 від 08.01.2020 р. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовним розміром 13,7057 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач 09.01.2020 р. в особі філії «ВГМК» АТ «ОГХК» звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням № 209/70 від 08.01.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовним розміром 13,7057 га, додавши всі необхідні докази, проте наказом №4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що відповідно до графічних матеріалів, які є в матеріалах справи, земельна ділянка орієнтованим розміром 13,7057 га відводиться за рахунок площ під пасовищами (95,4823 га), а не за рахунок площ під господарськими шляхами і прогонами, господарськими будівлями і дворами, полезахисних лісосмуг та природних водостоків (струмів), що відноситься до компетенції відповідача. Також висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції щодо не зазначення в клопотанні цільового призначення земельної ділянки, бажаної до відведення, не відповідають обставинам справи та документам, що містяться в матеріалах справи. Крім того, судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не звернуто увагу на те, що питання про наявність на земельній ділянці природних водотоків (річок та струмків), лісової (деревної та чагарникової) рослинності, а також господарських будівель і дворів можуть знайти відповідь виключно при розробці проекту документації із землеустрою, а не на стадії надання дозволу на розробку такого проекту.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 09.01.2020 р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 08.01.2020 р. вх.№ П-166/0/21-20 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування із земель державної власності орієнтовним розміром 13,7057 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) зазначивши при цьому, що бажана земельна ділянка є частиною земельної ділянки загальною площею 101,8008 га, що має кадастровий номер :01:051:008, із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення.

До клопотання позивачем були додані: графічні матеріали, копія витягу з ЄДРПОУ АТ «ОГХК», копія статуту АТ «ОГХК», копія спеціального дозволу на користування надрами від 20.02.2015 р. № 5028, копія акта від 10.05.2017 р. № 3215 про надання гірничого відведення, копія довіреності від 31.10.2019 р. № 129/19.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.02.2020 р. № 4-2111/15-20-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, розташованої на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 13,7057 га, із цільовим призначенням (11.01) - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, з таких підстав:

- за інформацією відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, які не відносяться до земель сільськогосподарського призначення;

- частина земельної ділянки відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, проте в пакеті документів відсутня інформація щодо наявності (відсутності) на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та прав на нього.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову зазначив, що запитувана позивачем земельна ділянка є частиною сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:0008 та частиною суміжних земельних ділянок, які відносяться до лісових земель, згідно планово-картографічного матеріалу «Технічна документація по роздержавленню земель та виготовлення державних актів на право колективної власності і постійного користування землею КСП ім.«Фрунзе» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 1995 р.», та не внесені до Державного земельного кадастру. Водночас, розпорядження землями водного фонду та лісовими землями не відноситься до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Крім того, бажана земельна ділянка ще не сформована та відносно неї не розроблявся проект землеустрою.

Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській є області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, до повноважень якого входить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Дніпропетровської області; організація виконання робіт на території Дніпропетровської області із землеустрою.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як встановлено частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні приписи містяться й в ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу, відповідно до якої відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вже було зазначено раніше, підставою для відмови у надані дозволу зазначено наступне:

- за інформацією відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, які не відносяться до земель сільськогосподарського призначення;

- частина земельної ділянки відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, проте в пакеті документів відсутня інформація щодо наявності (відсутності) на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та прав на нього.

Стосовно того, що запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, колегія суддів зазначає наступне.

Так, запитувана земельна ділянка є частиною сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:0008 та частиною суміжних земельних ділянок, які відносяться до лісових земель, згідно планово-картографічного матеріалу «Технічна документація по роздержавленню земель та виготовлення державних актів на право колективної власності і постійного користування землею КСП ім.«Фрунзе» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 1995 р.».

У 2017 році розробником ТзОВ «Геометрікс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування зі зміною її цільового призначення Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами за межами населеного пункту на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (загальною площею 3,3981 га).

Відповідно до пояснювальної записки ТзОВ «Геометрікс» загальна площа земельної ділянки, що відводиться ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», обчислена по координатах точок повороту, складає 3,3981 га, в тому числі: пасовище - 3,3981 га. Проект доповнено елементами поділу:

- елемент поділу 1 - площа складає 9,1011 га, в тому числі: пасовище - 9,1011 га. Дана земельна ділянка відводиться ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у постійне користування, проект відведення розробляє ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»;

- елемент поділу 2 - площа складає 101,8008 га, в тому числі: пасовища - 95,4823 га, під господарськими шляхами і прогонами - 0,5481 га, під господарськими будівлями і дворами - 2,2115 га, полезахисних лісосмуг -2,9873 га, природні водотоки (струмок) - 0,5716 га.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що відповідно до вказаного проекту землеустрою земельна ділянка орієнтованим розміром 13,7057 га відводиться за рахунок площ під пасовища (95,4823 га), а не за рахунок земель водного та лісового фонду.

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування за рахунок земель під пасовища відноситься до повноважень відповідача.

Відносно підстави для відмови у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що частина земельної ділянки відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, проте в пакеті документів відсутня інформація щодо наявності (відсутності) на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та прав на нього, колегія суддів зазначає, що така підстава не узгоджується із закріпленими законодавчо підставами відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що в свою чергу свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України.

Інші підстави щодо відмови у надані дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можуть прийняті судом до уваги, оскільки суд повинен надати оцінку правомірності рішення суб`єкта владних повноважень лише з тих підстав, які зазначені в останньому.

Крім того, суд зауважує, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 27.02.2018 р. в справі № 545/808/17, від 22.05.2018 р. у справі № 308/5046/16.

У цих судових рішеннях Верховним Судом вказано, що подання позивачем заяви до сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки не є законною підставою для відмови у наданні такого дозволу іншій особі. Більш того, законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані відведення, а отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

З огляду на наведене, колегія судів дійшла висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України в контексті спірних правовідносин відповідач має прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

Вище судом визнано протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав не передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а тому належним відновленням порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача.

Слід також зазначити, що поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп. 13 п. 4 вказаного Положення).

Відтак, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

В даному випадку, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву, суд вказує на необхідність з боку відповідача виконати дії саме в межах компетенції відповідача та не втрутився у дискрецію відповідача.

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргою Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року в адміністративній справі №160/4483/20 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року в адміністративній справі №160/4483/20 скасувати

Позов Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» № 209/70 від 08.01.2020 р. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовним розміром 13,7057 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» () судовий збір у розмірі 5255,00грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять грн. нуль коп.).

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10.03.2021 року, в повному обсязі постанова складена 31.03.2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко