Справа № 420/2479/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2479/21
УХВАЛА

12 квітня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанови, припису.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи призначений на 13 квітня 2021 року о 11 год. 00 хв.

На адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з позивача адміністративного штрафу в сумі 150000 грн. за виконавчим провадженням №64356252, відкритим на підставі оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №420/2479/21.

В обґрунтування зазначеної заяви адвокат позивача зазначив, що в межах вжиття забезпечення позову необхідно зупинити стягнення, що проводиться на підставі оскаржуваної в судовому порядку постанови №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року, оскільки у разі не застосування заходів забезпечення позову та стягнення державним виконавцем адміністративного штрафу це може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог по справі №420/2479/21.

Суд вважає заяву представника позивача такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 4 ст.150, ч. 1 ст. 151 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Виходячи з конкретних доказів, суд має встановити, чи є хоча б одна з названих обставин для вжиття заходів забезпечення позову та оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з Рекомендацією №R (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображена у практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа VeriagsgruppeNewsGmbh проти Австрії» та «Libert проти Бельгії»).

У справі «Мікалефф проти Мальти» суд визнав можливість застосування ст. 6 Конвенції до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначенні застосування ст. 6 Конвенції (справа «Меркіка та інші проти Мальти».

Так, в межах даної справи, позивачем оскаржується, зокрема, постанова Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 150000 грн.

При цьому, 03.02.2021 року державним виконавцем Широківського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зеленюком Романом Віктороівичем винесено постанову ВП 64356252 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року та стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 15000 грн.

Таким чином, постанова Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 150000 грн., яка оскаржується позивачем в межах даної справи, звернена до примусового виконання та тривають виконавчі дії щодо примусового виконання зазначеної постанови.

Враховуючи вищевикладені обставини, не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача та без вжиття заходів забезпечення позову, для відновлення своїх прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

Керуючись ст. ст.150, 151, 256, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1119/2021/АВ/П/ТД-ФС від 17 грудня 2020 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 150000 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/2479/21.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у встановленому законом порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида