Справа № 702/712/17
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 702/712/17 Суддя (судді) першої інстанції:Федорчук А. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів: Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, третя особа - управління Державної казначейської служби України у Монастирищенському районі Черкаської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.10.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, третя особа - управління Державної казначейської служби України у Монастирищенському районі Черкаської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила:

- визнати незаконними та такими, що порушують її конституційні права дії посадових осіб Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо невиплати доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24486,31 грн;

- стягнути з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області невиплачену доплату по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24486,31 грн;

- зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Монастирищенському районі Черкаської області в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягнути з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області невиплачену доплату по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24486,31 грн.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року закрито провадження у справі в частині зобов`язання управління Державної казначейської служби України у Монастирищенському районі Черкаської області вчинити дії.

Закриваючи провадження в цій частині позовних вимог, суд виходив із того, що по даній вимозі є рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав у справі № 702/160/14-а, яке набрало законної сили.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року скасовано. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій посадових осіб Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо невиплати доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24486,31 грн. незаконними та такими, що порушують конституційні права закрито.

Позов в частині позовних вимог про стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь позивачки невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24486,31 грн залишено без розгляду, оскільки позивачка звернулась з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Верховного Суду від 15 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року скасовано в частині залишення без розгляду вимоги про стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн.

Справу в частині позовної вимоги про стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн. направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року залишено без змін.

Учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на заходи щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.09.2011 у справі № 2-а-1/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2012 по справі № 2-а-1/11 визнано дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Монастирмщенському районні по нарахуванню та виплаті пенсії не в повному обсязі незаконними; зобов`язано посадових осіб УПФУ в Монастирищенському районі провести перерахунок пенсії позивачки з 19.04.2010 року до 19.10.2010 року, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року з розрахунку розміру основної пенсії не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячної компенсації за втрату годувальника з 19.04.2010 року до 19.10.2010 року, відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року з розрахунку розміру основної пенсії не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, вказаним рішенням суду визнано дії управління Пенсійного фонду України незаконними та зобов`язано лише провести перерахунок пенсії позивача.

Крім цього, постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.03.2014 року у справі № 702/160/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2014 року у справі № 702/160/14-а визнано дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області щодо невиплати доплати по перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 19.04.2010 року до 19.11.2010 рок у сумі 24 486,31 грн. незаконними та такими, що порушують її конституційні права та зобов`язано посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області виплатити доплату по перерахунку пенсії за період з 19.04.2010 року до 19.11.2010 року у сумі 24 486,31 грн.

Позивач, вважаючи неправомірною, зокрема, невиплату вказаних коштів звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн., суд першої інстанції виходив з того, що постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року у справі № 702/160/14-а, зокрема, зобов`язано посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області виплатити доплату по перерахунку її пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн.

Зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії виконані управлінням у порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління, а виплата зазначених коштів проводиться у відповідності до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною. Позивачем таке право не втрачено та не реалізовано у справі № 702/160/14-а. Доказів наявності у відповідача коштів для виплати позивачу заборгованості за рішенням суду за даних обставин та при дії Закону № 4901-VІ, яким встановлено порядок виконання рішень, боржниками яких є державні органи, суду не надано.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що вказана вище сума коштів позивачці не виплачена, а отже судове рішення належно не виконане, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити в задоволенні її вимог, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Крім того, зазначено, що управління не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами Пенсійного фонду України, а виконання рішення в частині виплати здійснюється Казначейством.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи;

Відповідно до ст. 95 Конституції України встановлено, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст. 71, 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом: надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги враховує імперативні приписи ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Колегія суддів при розгляді даної апеляційної скарги у частині позовних вимог про стягнення невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн. зазначає, що вказана сума є не виплаченою в зв`язку з тим, що кошти передбачені відповідною бюджетною програмою на дані цілі до територіального управління Пенсійного фонду України не надходили, а стягнення коштів з відповідача призведе до повторного стягнення тієї ж суми відшкодування, про що вірно вказав суд першої інстанції.

В свою чергу, суд першої інстанції вірно вказав, що управління Пенсійного фонду України не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами фонду, а виконання рішення в частині виплати стане можливим в разі виділення коштів з Державного бюджету.

Згідно ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановленіЗаконом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Окрім того, Кабінет Міністрів України з метою врегулювання питання погашення заборгованості, постановою від 03.09.2014 року № 440 затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною.

Відповідно даного порядку, особи на користь яких ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є органи державної влади, подають до органів державної виконавчої служби дане рішення суду для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Відповідно п. 20 зазначеного Порядку, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Згідно з п. 1 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачкою не вказано яких дій слід вжити відповідачу для проведення вказаних виплат, позаяк обсяг виділених бюджетних асигнувань не залежить від відповідача, що вказує на відсутність підстав для стягнення вищевказаної суми.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову в частині стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції в частині, яка переглядається колегією суддів.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині, яка переглядалась судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, третя особа управління Державної казначейської служби України у Монастирищенському районі Черкаської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.10.2017 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 невиплаченої доплати по перерахунку пенсії за період з 19 квітня 2010 року по 19 листопада 2010 року у сумі 24 486,31 грн - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 12.04.2021