Справа № 455/263/19
Суддя: Пошивак Ю. П.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/263/19
Провадження № 2-а/455/10/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу №455/263/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора групи реагування патрульного поста Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Телюка Юрія Васильовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №893149 від 19 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора групи реагування патрульного поста Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Телюка Ю.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №893149 від 19 лютого 2019 року, посилаючись на те, що постановою інспектора ГРПП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області серія НК №893149 від 19.02.2019 року капітаном поліції Телюк Ю.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425.00 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 19.02.2019 року о 16 годині 25 хвилин в АДРЕСА_1, він керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 з неувімкненим ближнім світлом фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п.п.9.8 Правил дорожнього руху України.

Проте, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню.

19.02.2019 року, він, керуючи автомобілем марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі в АДРЕСА_1, зупинився на дорожній знак STOP, виключивши ближнє світло фар, де раптово до нього під`їхала патрульна машина і інспектор незаконно склав постанову про накладення адміністративного стягнення. На його пояснення, що він зупинився на дорожній знак, та виключив ближнє світло фар, інспектор не реагував і до уваги не взяв. Постанову змушений був підписати, оскільки інспектор не хотів надати на руки її копію, на прохання пред`явити відеозапис відмовився, сказав, що буде пред`явлений в суді.

Вважає, що постанова складена з порушенням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, містить обставини, які не відповідають дійсності, не містить необхідних даних, які вимагаються цією ж статтею, відсутній детальний опис обставин, натомість зазначена суть неіснуючого правопорушення, така постанова не може вважатися достатнім та належним доказом у справі. Інспектор розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю події та складу правопорушення, за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутністю доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставин справи в сукупності та порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки штраф виписаний на місці зупинки транспортного засобу.

Просить скасувати постанову інспектора ГРПП Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Телюка Юрія Васильовича, серія НК №893149 від 19 лютого 2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425.00 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді ОСОБА_2.

Ухвалою судді від 19.03.2019 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 11.12.2019 року, яке було відкладено на 10 годину 15 хвилин 10.12.2020 року.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П..

Ухвалою судді від 31.08.2020 року вказану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 15 годину 30 хвилин 30.09.2020 року.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 годину 00 хвилин 11.02.2021 року, яке було відкладено на 11 годину 00 хвилин 08.04.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 07.04.2021 року надіслав до суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пецкович В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні, викладеним в адміністративному позові та письмових поясненнях (а.с.24-29). Додатково пояснив, що ОСОБА_1 рухався із с.Зоротовичі. Під`їхавши до знаку «Stop» зупинив автомобіль та вимкнув світло фар. Відразу до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції. Він намагався їм пояснити, що не порушував правил дорожнього руху, проте вони його не слухали. Працівники поліції не давали йому копію постанови, бо він не хотів підписати її. Тому був змушений підписати постанову. Вважає, що кваліфікація адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП невірна, так як самого порушення не було.

Представник відповідача - Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та інспектор групи реагування патрульного поста Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Телюк Ю.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. 26.11.2020 року за підписом начальника Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов лист, в якому він просить розгляд справи проводити за відсутності інспектора СРПП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Телюка Ю.В..

Суд, заслухавши представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 лютого 2019 року о 16 годині 25 хвилин в АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_2 , з неувімкненим ближнім світлом фар поза населеним пунктом, чимпорушив п.9.8 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, 19.02.2019 року інспектор ГРПП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Телюк Ю.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №893149, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (а.с.8).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст.14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Тобто, перелік попереджувальних сигналів у розумінні Правил дорожнього руху є вичерпним.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Правило п. 9.8 фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

При цьому, на думку суду, у розумінні положень абз. 1 п. 9.8 ПДР України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях.

Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено.

Абзацом 2 пункту 9.8 ПДР України визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, яке мало місце 19.02.2019 року

Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві, а його представник в судовому засіданні не заперечували того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, яке, виключив зупинившись на дорожній знак «STOP».

На переконання позивача та його представника такі дії щодо керування автомобілем без увімкненого світла ближніх фар слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, яка передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, та тягнуть за собою попередження.

Однак, як вже було зазначено, пунктом 9.8 ПДР встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а отже твердження позивача про безпідставність застосування даної норми є необґрунтованим.

Доводи позивача, що відповідач повинен був застосувати вимоги ст. 125 КУпАП, якою передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, судом не беруться до уваги, оскільки в постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 760/4739/17 зазначено, що за аналогічне правопорушення передбачена відповідальність, згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також зазначене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 17.05.2018 року по справі №726/786/17 та від 07.02.2018 року по справі №285/1619/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд звертає увагу, що невиконання позивачем вимог щодо ввімкнення ближнього світла фар під час руху транспортного засобу поза населеним пунктом, та, як наслідок порушення вимог п. 9.8 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, згідно ст. 19 Конституції України та керуючись п. п. 8, 11, ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, 9, ч.2 ст. 122, ст.ст.242, 251, 280 КУпАП, ч.1 ст.72, ст.ст. 73, 77, 241-246, 255, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора групи реагування патрульного поста Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Телюка Юрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №893149 від 19 лютого 2019 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 09.04.2021 року.

Суддя Пошивак Ю.П.