Справа № 205/5296/20
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.02.2021 Єдиний унікальний номер 205/5296/20
Єдиний унікальний номер 205/5296/20
Провадження № 2а/205/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого сержанта поліції Сала Юрія Володимировича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2020 року з Третього апеляційного адміністративного суду до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого сержанта поліції Сала Ю.В. про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що постановою інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого сержанта поліції Сала Ю.В. серії ЕАМ № 2694710 від 16 червня 2020 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 16 червня 2020 о 14 годині 38 хвилин на проміжку автошляху Львів-Шегині на 10 км. 200 метрів, керуючи транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку, рухався у крайній лівій смузі, коли права була вільна, чим порушив вимогу п. 11.5 ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 425 гривень. Вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки при розгляді справи відносно нього суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, було проігноровано його пояснення у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив, відзив на адміністративний позов не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області молодшим сержантом поліції Салом Ю.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАМ № 2694710, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 91-92).

У оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 16 червня 2020 о 14 годині 38 хвилин на проміжку автошляху Львів-Шегині на 10 км. 200 метрів, керуючи транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку, рухався у крайній лівій смузі, коли права була вільна, чим порушив вимогу п. 11.5 ПДР (а.с. 91-92).

Позивач звернувся до начальника УПП у Львівській області із скаргою з метою оскарження вищезазначеної постанови в досудовому порядку (а.с. 86), однак рішенням начальника УПП у Львівській області Пилипенка Р.О. № 240 від 01 липня 2020 року йому було відмовлено у задоволенні скарги, постанову залишено без змін (а.с. 89-90).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У пункті 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 13 жовтня 2001 року зазначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Матеріалами справи підтверджено, що на зазначеному проміжку автошляху три смуги руху дві для руху прямо та одна для лівоповоротного напрямку (а.с. 88).

Позивач стверджує, що у крайній лівій смузі він не рухався, а рухався по середній смузі, оскільки крайня права смуга була зайнята іншим учасником дорожнього руху, а тому інспектором зроблено помилковий висновок про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також зауважує, що у самій спірній постанові взагалі відсутнє посилання на такий доказ вчинення адміністративного правопорушення як показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За таких обставин суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічний за своїм змістом висновок міститься в Постанові ВС/КАС у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) від 30 травня 2018 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить висновку, що постанову серії ЕАМ № 2694710 від 16 червня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, з порушенням норм статті 283 КУпАП, та такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. Враховуючи, що відповідач по справі є посадовою особою Управління патрульної поліції, яка є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, тому суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2694710 від 16 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: