Справа № 480/108/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року Справа №480/108/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/108/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20 листопада 2020 року в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 54 відсотків суддівської винагороди.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняти рішення про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Сумського апеляційного суду від 03 березня 2020 року № 51 та виплачувати в подальшому щомісячне довічне грошове утримання її розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу з 27 вересня 2016 року як судді у відставці призначене і виплачується щомісячне довічне грошове утримання.

На виконання судового рішення відповідач 20.11.2020 року провів перерахунок раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.02.2020 року, згідно в довідкою Сумського апеляційного суду № 51 від 03.03.2020 року, однак лише у сумі 106129.98 гри., що становить 54% від суддівської винагороди.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не врахував довідку розрахунку стажу судді, складеного апеляційним судом за формою встановленою Пенсійним фондом України, та рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 березня 2017 року, згідно з яким станом на 26.09.2016 року стаж роботи позивача на посаді судді становить 34 роки 4 дні. Відтак позивач вважає, що має право на нарахування та отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом щодо надання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з квітня 1994 року по травень 2008 року працював суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, а з травня 2008 року по вересень 2016 року працював суддею Апеляційного суду Сумської області.

Позивач має стаж роботи на посаді судді 22 роки 5 місяців 16 днів, звільнений з посади судді Апеляційного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VIII (а.с. 26-28).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Сумському ГУ ПФУ, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року по справі № 480/3165/20, що набрало законної сили, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року згідно з довідкою Сумського апеляційного суду 51 від 03.03.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання вищевказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області 20.11.2020 року провело перерахунок раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року, визначивши розмір виплати - у сумі 106129,98 грн., що становить 54% від суддівської винагороди, згідно з довідкою Сумського апеляційного суду 51 від 03.03.2020 року (а.с. 5).

При цьому, як вбачається із розрахунку стажу позивача, відповідачем при обчисленні стажу для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді було враховано лише період з 05.04.1994 по 30.04.2008 та з 05.05.2008 по 26.09.2016 (а.с. 25). Відповідачем було визначено загальний трудовий стаж позивача - 36 р. 7 м.18 дн., з них стаж судді - 22 р.5 м. 19 дн.

Позивач не погодившись з таким обрахунком стажу, який враховується для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Щомісячне довічне грошове утримання судді - це спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, та по своїй правовій природі не є пенсією.

30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі по тексту - Закон України №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зокрема, відповідно до частин третьої, четвертої цієї статті, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453- VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України № 1402-VII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Також абзацем 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Разом з тим, положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020.

Відтак на час здійснення спірного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягали застосуванню норми статті 142 Закон України №1402-VIII у взаємозв`язку із приписами абз. 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж Закону.

На момент виходу позивача у відставку право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було гарантоване статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453- VI).

Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-XII, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 22 років (при достатніх 10), до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби, половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та робота на посадах у Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.

При цьому суд зазначає, що розрахунок стажу роботи позивача, який враховується для визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці вже був предметом судового розгляду у справі №592/2569/17 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Так постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2017 по даній адміністративній справі, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 та постановою Верховного Суду від 30.05.2019, встановлено: «що крім стажу роботи на посаді судді 22 роки 05 місяців 16 днів, позивачу у стаж роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання необхідно було зарахувати час роботи, який складається з періоду роботи консультантом по судовій роботі в управлінні юстиції Сумського облвиконкому 3 роки 1 місяць 5 дні, половина строку навчання у юридичному інституті 1 рік 10 місяців 29 днів, проходження служби на території СРСР 7 місяців 9 днів, у складі обмеженого контингенту радянських військ на території ДРА 1 рік 5 місяців 9 днів, в пільговому перерахунку складає 4 роки 3 місяці 27 днів, безпосередня участь у антитерористичній операції у пільговому перерахунку 1 рік 8 місяців 8 днів. Таким чином, на час призначення довічного грошового утримання стаж роботи позивача, що дає йому право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 34 роки 4 дня» (а.с. 31-44)

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи перелічені вище норми законодавства та обставини встановлені постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2017, суд доходить висновку, що відповідно до статті 142 Закон України №1402-VIII позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 78 % від грошового утримання судді на відповідній посаді (14 років стажу понад 20 років збільшується на два відсотки заробітку).

Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про перерахунок пенсії від 20 листопада 2020 року 66) в частині призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 54 відсотків суддівської винагороди. Відтак позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню, відповідно як похідні підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Сумського апеляційного суду від 03 березня 2020 року № 51 в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати в подальшому позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає наступне.

Так обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник припускає можливість порушення його прав в майбутньому.

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлені позивачем вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області виплачувати надалі щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про перерахунок пенсії від 20 листопада 2020 року 66) в частині призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 54 відсотків суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми, Сумська область,40009, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Сумського апеляційного суду від 03 березня 2020 року № 51 в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек