Справа № 709/179/21
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/179/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Романової О.Г.,

при секретарі: Соломки Л.М.,

за участі:

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Перевалова Олександра Юрійовича про скасування постанови серія ЕАН № 3768687 від 08 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить продовжити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Скасувати постанову поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова Олександра Юрійовича, серія ЕАН № 3768687 від 08.02.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Стягнути з відповідачів солідарно понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова О.Ю., серія ЕАН № 3768687 від 08.02.2021 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що 08.02.2021 о 23.30 год. в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 45 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 у якого висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, чим порушив п. 31.4.5 а ПДР України.

Із вказаною постановою він не погоджується з наступних підстав. Він стояв біля магазину «Епіцентр», до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції. Перевірив його документи, поліцейський розпочав роздивлятися машину, після чого, не надавши ніяких пояснень, без відповідних вимірів, прийшов до висновку про те, що він порушив вимоги п. 31.4.5 а ПДР України.

Зазначає, що Національним стандартом України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010, який затверджено наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010 № 630, встановлено вимоги щодо безпечності та методи контролювання технічного стану колісних транспортних засобів, що перебувають в експлуатації. Методи контролю висоти рисунка протектора шин визначено підпунктом 7.3.1 вказаного вище державного стандарту.

Із вказаних норм стандарту слідує, що без спеціальних пристроїв посадові особи національної поліції позбавлені можливості достовірно встановити висоту малюнка протектора шин з дотриманням похибки, що у міліметрах складає 0,5.

Отже, вважає, що постанова поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова О.Ю., серія ЕАН № 3768687 від 08.02.2021 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Крім того, у позовній заяві позивач посилаючись на положення ч. 2 ст. 286 КАС України, зазначає, що 18.02.2021 закінчився термін на оскарження постанови, але він не мав можливості направити позовну заяву до суду, оскільки потребував медичної допомоги лікаря-стоматолога, що підтверджується відповідною довідкою. Із позовною заявою він звернувся 19.02.2021. На підставі вищевикладеного просить визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що він заперечує той факт, що малюнок протектора шин на колесах його автомобіля був стертий. На фото, на яке посилається відповідач у відзиві на позов, зображений не його транспортний засіб. Твердження відповідача у відзиві на позов про те, що він начебто погодився із правопорушенням не відповідає дійсності, оскільки він свою провину не визнавав з самого початку. Вказаний факт може підтвердити його друг ОСОБА_2 , який знаходився на той час у його автомобілі у якості пасажира. Крім того, зазначив, що йому не були роз`яснені його права, зокрема, право на правову допомогу. Під час складання постанови про адміністративне правопорушення він не бачив, щоби працівник поліції робив фото та (або) відео фіксування правопорушення. Стосовно пропуску ним строку звернення до суду зазначив, що він не зміг вчасно подати позов до суду з незалежних від нього причин, а саме: 18.02.2021 у нього була гостра зубна біль, і він вимушений був звертатися із цього приводу до лікаря-стоматолога. Стосовно твердження відповідача у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду про те, що довідка не належним чином оформлена пояснив, що він звертався до лікаря-стоматолога з проханням надати йому довідку іншої форми, але останній йому повідомив, що він приватний лікар, а тому може надати лише довідку, яка засвідчена його особистою печаткою.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за довіреністю Лебідь А.І. в судове засідання не з`явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що 08.02.2021 близько 23 год. 28 хв. поліцейський УПП в Черкаській області ОСОБА_3 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі. Він став свідком того, як ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 45 з технічною несправністю, а саме: з непрацюючим лівим габаритним вогнем, чим порушив п. 31.4.3 а) ПДР України.

Зупинивши вказаний автомобіль працівник поліції представився, оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб.

В ході перевірки документів, а також візуального огляду транспортного засобу працівником поліції було виявлено, що у автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишкова висота малюнка протектора шин менше ніж 1.6 мм, тобто не відповідає нормам та є порушенням п. 31.4.5 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначає, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та за результатами розгляду справи винесено постанову серії ЕАН № 3768687 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яким накладено штраф в розмірі 340 грн.

Далі, відповідачем було вручено позивачу копію постанови та роз`яснений порядок оскарження постанови.

Стосовно посилання позивача у позовній заяві на те, що працівник поліції не зробив виміри висоти малюнка протектора шин, зазначає, що вказані дії не робилися відповідачем оскільки позивач, під час розгляду справи, фактичні обставини не заперечував.

Також, до відзиву на позов на оптичному диску додано фото малюнка протектора шини автомобіля, яким керував позивач, з якого вбачається, що шини повністю витерті та не мають малюнка протектора. Підтвердження того, що фото шин зроблено саме автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. 30-річя Перемоги, 45 підтверджується властивостями зробленого фото, в яких зазначені GPS координати, відповідають адресі місця вчинення правопорушення.

На підставі вищевикладеного просили у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання капрал поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Перевалов О.Ю. не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, яку мотивує наступним.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичому режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивачем було подано позов з порушенням строків подання позовної заяви. Постанова серії ЕАН № 3768687 була винесена та оголошена в присутності позивача 08.02.2021. Останнім днем для подачі позовної заяви вважається 18.02.2021. Позивач подав позовну заяву 19.02.2021.

Відповідно до довідки від 18.02.2021 позивач був на прийомі лікаря-стоматолога 18.02.2021 з приводу гострої зубної болі. Довідка засвідчена печаттю лікаря ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2.19 Наказу № 455 від 13.11.2001 «Про затвердження інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Зауважує, що вказана довідка не належно оформлена, а саме: не зазначено час проведення консультації у лікаря та не засвідчена печаткою лікувально-профілактичного закладу. Довідка не може прийматися як доказ поважності пропущеного строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач не міг перебувати у лікаря-стоматолога цілий робочий день та очевидно, що мав змогу подати позовну заяву або через канцелярію суду, або засобами поштового зв`язку.

На підставі вищевикладеного, просить суд на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України залишити позовну заяву без розгляду.

Суд, радячись на місці, ухвалив: відповідно до положень ст. 205 КАС України проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача Департаменту патрульної поліції України та відповідача - капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Перевалова О.Ю., які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, ознайомившись із відзивом на позов, клопотанням, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям постанови серії ЕАН № 3768687 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - 08.02.2021. Звернувся до суду із позовною заявою 19.02.2021, чим пропустив встановлений положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень на один день.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із позовом позивач надав суду довідку лікаря-стоматолога ОСОБА_4 про те, що він 18.02.2021 перебував у нього на прийомі з приводу гострої зубної болі.

Ухвалою від 24.02.2021 про відкриття провадження в адміністративній справі було визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк.

11.03.2021 відповідачем капралом поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Переваловим О.Ю. подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України, оскільки, на його думку, причина пропуску строку звернення до суду не є поважною.

Із вказаним твердженням суд не погоджується з наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17 зазначив, що строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в останній день строку звернення до суду (18.02.2021)знаходився на прийомі лікаря-стоматолога з приводу гострої зубної болі, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_4 від 18.02.2021. Вказана довідка має підпис та печатку лікаря ОСОБА_4 .

З метою необхідності встановлення фактичних обставин, за яких позивач своєчасно не реалізував своє право на звернення до суду, ухвалою від 29.03.2021 було витребувано у лікаря-стоматолога ОСОБА_4 відомості про те, чи перебував ОСОБА_1 18.02.2021 у нього на прийомі з приводу гострої зубної болі, якщо перебував, то зазначити час перебування в установі.

На виконання даної ухвали суду була надана довідка аналогічного змісту, а саме про те, що ОСОБА_1 перебував у нього на прийомі 18.02.2021 з приводу гострої зубної болі.

Таким чином, оцінюючі встановлені судом фактичні обставини пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом, суд відхиляє доводи відповідача інспектора патрульної поліції Перевалова О.Ю. про те, що надана позивачем довідка не є належним доказом з наступних підстав. Досліджена судом довідка містить підпис лікаря Потапенка П.П. та печатку вказаної особи. Отже, враховуючи те, що від волевиявлення позивача не залежить зміст виданої йому лікарем довідки та її форма, у суду відсутні достатні підстави вважати, що вказана довідка містить неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_1 на прийомі у вказаного лікаря з приводу гострої зубної болі, а тому суд приймає вказану довідку як доказ в обґрунтування позивачем поважності причини пропуску вказаного строку.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, враховуючи те, що позивачем пропущений лише один день строку звернення з позовом до суду, що на думку суду не свідчить про недобросовісне ставлення позивача до своїх прав на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на переконання суду у позивача були істотні перешкоди в реалізації свого права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, які виникли з незалежних від нього причин в останній день строку (18.02.2021) звернення до суду із позовом, враховуючи, що у відносинах із суб`єктом владних повноважень фізична особа є більш незахищеною стороною, суд дійшов повторного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду та необхідності його поновлення.

Із вказаних підстав, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова О.Ю. про залишення позовної заяви без розгляду.

Положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3768687 від 08.02.2021, 08.02.2021 о 23 год. 28 хв. в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 45 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 в якого залишкова висота малюнка протектора шин менше ніж 1,6 мм, чим порушив вимоги п. 31.4.5 а ПДР України. За порушення вказаних положень ПДР України ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Положеннями п. 31.4.5 а ПДР України встановлена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3768687 від 08.02.2021, остання, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч 1,4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 74 КУпАП).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки зі змісту постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівником поліції в основу прийнятого ним рішення було покладено доказ у вигляді фіксації правопорушення з допомогою технічного засобу, у зв`язку із відсутністю на нього посилання у вказаній постанові, у цьому випадку, з огляду на приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на цей доказ при розгляді справи про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2021 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотографування транспортного засобу, наданий відповідачем електронний доказ який містить фото протектора шин не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 24.01.2019 № 592/5576/17, № 428/2769/17 від 24.01.2019, № 524/1284/17 від 19.02.2020.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з дослідженого в судовому засіданні електронного доказу, а саме: фото протектора шини транспортного засобу, не можна достовірно встановити чи належить зображена на фото шина транспортному засобу позивача, враховуючи, що останній вказану належність заперечив.

Посилання представника відповідача у відзиві на позов про те, що факт належності вказаної шини автомобілю позивача підтверджується властивостями зробленого фото, в яких зазначені GPS координати, які відповідають адресі місця вчинення правопорушення, не можуть бути покладені судом в основу судового рішення, оскільки відповідачем не доведено перед судом факту того, що у вказаному в постанові місці вчинення правопорушення (м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 45) крім транспортного засобу ОСОБА_1 не було інших автомобілів.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання свідка та відмову свідка від дачі показів, який суду пояснив, що він 08.02.2021 був пасажиром у автомобілі ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Коли вони 08.02.2021 знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 до них під`їхав екіпаж патрульної поліції. Після того, як останні перевірили документи, вони почали робити безпідставні зауваження стосовно протектора шин на транспортному засобі позивача, які були у належному стані. Він не бачив щоби працівники поліції проводили фото або відео фіксацію події.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 визнав вірними висновки суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, посилання представника відповідача у відзиві на позов про те, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП були дотримані положення КУпАП без проведення фіксування цього правопорушення, з огляду на заперечення позивача щодо правомірності постанови, не може бути прийнято судом до уваги.

Стосовно твердження представника відповідача у відзиві на позов про те, працівник поліції не зробив виміри висоти малюнка протектора шин, оскільки позивач, під час розгляду справи, фактичні обставини не заперечував, суд звертає увагу на те, що відповідно до правового висновку зробленого ВС у постанові від 15.05.2019, справа № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що інших доказів, окрім фото протектора шини, який визнаний судом не належним та недопустимим доказом, скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП матеріали справи не містять, суд вважає не підтвердженим факт здійснення позивачем вказаного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному прав, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовна заява позивача в частині скасування постанови поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова О.Ю. від 08 лютого 2021 року серії ЕАН № 3768687 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. підлягає до задоволення.

Враховуючи правову позицію ВС висловлену у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 490/843/15-а від 01.03.2021 про те, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених ст. 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, під час розгляду справи, не вирішує питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією, вказаний судовий збір підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,74,77, 241-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в :

У задоволенні клопотання поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова Олександра Юрійовича про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Перевалова Олександра Юрійовича про скасування постанови серія ЕАН № 3768687 від 08 лютого 2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського УПП в Черкаській області Перевалова Олександра Юрійовича від 08 лютого 2021 року серії ЕАН № 3768687 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судові витрати понесені позивачем у розмірі 454 (чотириста пятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення оголошений 13.04.2021.

Суддя О.Г. Романова