Справа № 540/1466/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1466/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі-відповідач, Товариство), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути кошти з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та стягнути кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 1 187 863,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході здійснення відповідачем господарської діяльності, за останнім рахується податковий борг по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 1 187 863,75 грн., який виник починаючи з 23.09.2017 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно податкових повідомлень-рішень від 04.09.2017 № , від 05.10.2017 № , від 04.01.2018 № , а також податкової звітності платником податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ". Залишок непогашеного грошового зобов`язання становить 1 187 863,75 грн.

До боржника застосовувались заходи стягнення визначені Податковим кодексом України, а саме на підставі підпункту 59.1 статті 59 ПК України відповідачу вручено податкову вимогу та згідно статті 89 розділу II ПК України контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. Однак, вказані дії контролюючого органу не призвели по погашення податкового боргу, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.06.2020р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній не визнає позов. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що вимога форми "Ю" від 06.03.2017 року № 14-17 (на підставі якої позивач звернувся до суду) є відкликаною. Відповідач звертає увагу на те, що Одеський апеляційний адміністративний суд на підставі постанови від 19.12.2017 року у справі № 821/1258/17 висловив правову позицію з того приводу, що фіскальний орган не має правових підстав звертатись до суду із позовною заявою про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу на підставі вимоги форми "Ю" від 06.03.2017 року № 14-17.

Крім того, відповідач посилається на часткове погашення вказаного податкового боргу.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, зі змісту якого вбачається, що позивач не погоджується з позицією відповідача та зазначає, що згідно інтегрованих карток платника AT "Херсонська ТЕЦ" 02.03.2017 виник податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року від 20.02.2017 №.

Таким чином, боржнику AT "Херсонська ТЕЦ" () вручено податкову вимогу від 06.03.2017 №14-17.

В подальшому, платником податків погашено податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 28.04.2017.

Проте згідно інтегрованих карток платника 28.04.2017 виник податковий борг по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно податково повідомлення-рішення від 25.07.2016 № на суму 5 938 468,75 грн. (основний платіж - 4 750 775,00 грн., штрафні санкції 1 187 693,75 грн.)

Окрім цього, згідно ст. 129 ПКУ на податкове повідомлення-рішення № нарахована пеня у сумі 1 537 220,63 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 28.04.2017 становила 7 475 689,38 грн.

Враховуючи зазначене, податкова вимога від 06.03.2017 №14-17 не вважається відкликаною.

Позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою від 15.07.2020р. клопотання відповідача про прийняття заперечень на відповідь на відзив задоволено; прийнято заперечення на відповідь на відзив, подані Акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" до суду 14.07.2020р. та долучити їх до матеріалів справи; вимогу Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, викладену у запереченнях на відповідь на відзив залишено без розгляду.

Відповідно до заперечень на відповідь на відзив, відповідач посилається на те, що у справі № 821/1258/17 AT "Херсонська ТЕЦ" не була згодна із нарахування пені по податку на прибуток у розмірі 1 646 358, 29 грн., що було закріплено та підтверджено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 по справі № 821/1258/17. Також даною постановою підтверджено не правомірність стягування даної пені з AT "Херсонська ТЕЦ".

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач вказує на те, що в даному випадку, позивач як орган державної влади зобов`язаний був створити комісію та вирішити питання щодо списання пені по податку на прибуток у розмірі 1 646 358, 29 гри., а не намагатись виправити свої неправомірні дії за рахунок платника податків. У зв`язку із бездіяльністю контролюючого органу, AT "Херсонська ТЕЦ" звернулась до позивача з листом від 16.06.2020 № 05-1/1181 про необхідність вирішити питання про списання пені по податку на прибутку у розмірі 1 646 358, 29 грн. з урахуванням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 по справі № 821/1258/17.

З огляду на викладене Товариство просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 07.09.20 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі №540/2080/20 за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Головного управління Державної податкової служби в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною відмови у списанні безнадійного податкового боргу по пені з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (код бюджетної класифікації 11020100) у розмірі 1 626 541,72 грн. та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 26.02.2021р. провадження у справі поновлено.

Ухвалами від 12.03.2021р. та від 26.03.2021р. частково задоволені клопотання відповідача про витребування доказів; позивача зобов`язано надати додаткові докази щодо предмету спору.

Вказані ухвали суду виконані, позивачем надані до суду усі вищезазначені докази.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що АТ "Херсонська ТЕЦ" зареєстровано 20.06.2002 р., основний вид економічної діяльності за КВЕД: 35.30 - Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

З матеріалів справи вбачається, що за АТ "Херсонська ТЕЦ" рахується заборгованість по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 1 187 863,75 грн., яка виникла з 23.09.2017 за рахунок несплати грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 № на суму 170,00 грн., прийнятого на підставі акту перевірки від 14.08.2017 №733/21-22-12-04/00131771 "Про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності платником податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ" (":

- податкового повідомлення-рішення від 05.10.2017 № на суму 950155,00 грн., прийнятого на підставі акту перевірки від 18.09.2017 №956/21-22-12-04/00131771 "Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання з податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ" ()";

- податкового повідомлення-рішення від 04.01.2018 № на суму 237 538,75 грн.. прийнятого на підставі акту перевірки від 15.12.2017 №1041/21-22-12-04/00131771 "Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання з податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ" ()".

Нараховані грошові зобов`язання не сплачені відповідачем у встановлені законодавством строки у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Відповідно до пункту 1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.5 статті 54 ПК України, встановлено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням - рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Як встановлено судом, відповідачем отримані усі акти перевірок та усі податкові повідомлення-рішення.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017р. № на суму 170,00 грн., судом встановлено наступне.

14 серпня 2017р. контролюючим органом проведена камеральна перевірка, в ході якої встановлено порушення відповідачем строків подання податкової звітності з податку на прибуток, а саме податкової декларації на прибуток підприємства за 2016р. №927007881 від 16.02.2017р., що зафіксовано в акті перевірки від 14.08.2017 №733/21-22-12-04/00131771 "Про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності платником податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ" (".

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 04.09.2017р. №, відповідно до якого відповідачу нараховані штрафні санкції у сумі 170,00 грн.

Доказів оскарження та скасування чи відкликання податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017р. №004257120 до суду не надано.

Отже, станом на день ухвалення даного рішення податкове повідомлення-рішення від 04.09.2017р. №004257120 є чинним, а грошові зобов`язання нараховані вказаним податковим повідомленням-рішенням є узгодженими, але не сплаченими відповідачем у встановлені законодавством строки, у зв`язку з чим вони набули статусу податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Статтею 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.10.2017 № , судом встановлено таке.

18 вересня 2017р. контролюючим органом проведена камеральна перевірка, за результатами якої складено акт від 18.09.2017 №956/21-22-12-04/00131771 "Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання з податку на прибуток ПРАТ "Херсонська ТЕЦ" ()". У вказаному акті зафіксовано порушення відповідачем термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 25.07.2016р. №.

На підставі вказаного акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 05.10.2017 № на суму 950 155,00 грн.

Судом встановлено, що АТ "Херсонська ТЕЦ" оскаржило податкове повідомлення-рішення від 05.10.2017 № у судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №821/149/18 відмовлено Акціонерному товариству "Херсонська ТЕЦ" у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2017 № .

Судове рішення у справі №821/149/18 набрало законної сили 27.06.2018р.

Таким чином, правомірність податкового повідомлення-рішення від 05.10.2017 № на суму 950 155,00 грн. встановлена судовим рішенням у справі №821/149/18, яке набрало законної сили 27.06.2018р.

Отже, з 27.06.2018р. грошове зобов`язання у сумі 950 155,00 грн. є узгодженим та підлягало сплаті протягом десяти днів.

Разом з тим, з витягу з інтегрованої картки платника податку вбачається, що станом на 31.03.2021р. грошове зобов`язання у сумі 950 155,00 грн., нараховане податковим повідомленням-рішенням від 05.10.2017 № не сплачено. Отже, вказане грошове зобов`язання також набуло статусу податкового боргу.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 04.01.2018 №, судом встановлено наступне.

15 грудня 2017 року позивачем проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання з податку на прибуток, в ході якої виявлено порушення відповідачем термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 25.07.2016р. №, що зафіксовано в акті від 15.12.2017р. №1041/21-22-12-04/00131771.

На підставі вказаного акту позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 № на суму 237 538,75 грн., яке також було оскаржено відповідачем в межах адміністративної справи №821/149/18.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №821/149/18 відмовлено Акціонерному товариству "Херсонська ТЕЦ" у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.01.2018 №.

Тобто судом досліджена правомірність нарахованої штрафної санкції у сумі 237 538,75 грн. та встановлена правомірність податкового повідомлення-рішення від 04.01.2018 №.

Як вже було зазначено вище, судове рішення у справі №821/149/18 набрало законної сили 27.06.2018р.

Отже, грошове зобов`язання, нараховане податковим повідомленням-рішенням від 04.01.2018 № є узгодженим саме з 27.06.2018р. та підлягало сплаті протягом десяти днів.

Оскільки грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 237 538,75 грн. не було сплачено у вказані строки, воно набуло статусу податкового боргу.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Таким чином, в межах даної справи контролюючим органом заявлено до стягнення податковий борг у загальній сумі 1 187 863,75 грн., який виник у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, які нараховані податковими повідомленнями-рішеннями від 04.09.2017 № на суму 170,00 грн., від 05.10.2017 № на суму 950 155,00 грн. та від 04.01.2018 № на суму 237 538,75 грн. При цьому, податкове повідомлення-рішення від 04.09.2017 № на суму 170,00 грн. відповідачем оскаржено не було, а податкові повідомлення-рішення від 05.10.2017 № на суму 950 155,00 грн. та від 04.01.2018 № на суму 237 538,75 грн. визнані правомірними рішенням суду у справі №821/149/18, яке набрало законної сили 27.06.2018р.

Отже, узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Відповідно до положень ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем сформовано податкову вимогу від 06.03.2017 року № 14-17 на суму 6 429 980,57 грн., яка направлена відповідачу та отримана ним 10.03.2017р.

Суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що постановою суду у справі №821/1258/17 надана оцінка вимозі форми "Ю" від 06.03.2017 року № 14-17 (на підставі якої позивач звернувся до суду), як відкликаній, з огляду на те, що обставини, встановлені у справі №821/1258/17, не є преюдиційним для даної справи, оскільки вони встановлювались виключно щодо нарахування пені по конкретному виду податків. У той же час визначальним для розгляду даної справи будуть обставини існування і безперервності податкового боргу у загальному розумінні Податкового кодексу України, який включає в себе податковий борг за усіма видами податків і зборів.

Так, дослідивши витяги з інтегрованих карток відповідача по ПДВ та по податку на прибуток з 31.12.2016р. по 31.03.2021р., судом встановлено відсутність переривання податкового боргу (погашення боргу у повному обсязі), адже 21.04.2017р. перервався борг по податку на прибуток, однак станом на 21.04.2017р. за відповідачем обліковувався податковий борг по податку на додану вартість, який погашено 28.04.2017р. У той же час станом на 28.04.2017р. в інтегрованій картці обліковується податковий борг з податку на прибуток.

Таким чином, податкова вимога форми "Ю" від 06.03.2017 року № 14-17 є чинною, оскільки відсутній факт переривання податкового боргу.

Крім того, відповідачем не надано доказів скасування чи відкликання податкової вимоги форми "Ю" від 06.03.2017 року № 14-17.

Отже, у даній справі установлено обставини безперервності податкового боргу з податку на прибуток та з ПДВ. Тому вказані доводи відповідача відхиляються.

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач є постійним боржником, що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1 ст.88 ПК України).

Підпунктами 89.1.1 та 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст.89 ПК України).

З матеріалів справи убачається, що податковим органом прийнято рішення №108 від 06.03.2017р. про опис майна у податкову заставу.

Таким чином, застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу в добровільному порядку.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право, крім іншого, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання "справедливої рівноваги" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вбачається із матеріалів справи, в банківських установах на ім`я відповідача відкриті поточні банківські рахунки, з яких може проводитись стягнення податкового боргу.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення вказаного боргу.

Наявність податкового боргу підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи щодо наявності податкового боргу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (Бериславське шосе, буд. 1, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ) у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 1 187 863 (один мільйон сто вісімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 75 (сімдесят п`ять) коп. - код платежу 11020100, до державного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/11020100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779. МФО банку - 899998, номер рахунку UA0021002.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 111020300