Справа № 520/3579/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 р. № 520/3579/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення 72 від 12.02.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про застосування 62 % від винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року згідно довідки 04-52/174 від 27.02.2020 ТУ ДСА в Харківській області;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є суддею у відставці та має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання. На переконання позивача, пенсійний орган безпідставно відмовив у здійсненні з 19.02.2020 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №04-52/174 від 27.02.2020 ТУ ДСА в Харківській області з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.

Ухвалою від 10.03.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву на адміністративний позов.

Копія ухвали надіслана відповідачу поштою та отримана ним 18.03.2021 року, проте станом на час розгляду справи відповідачем відзив на адміністративний позов не подано, отже відповідач правом надання відзиву на позов не скористався.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що дана справа є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у постанові Верховного суду за результатами розгляду зразкової справи № 620/1116/20. Та при прийнятті рішення враховує положення ст. 291 КАС України.

Як встановлено за матеріалами справи, наказом начальника управління юстиції виконкому Харківської обласної Ради народних депутатів №02-7/23 від 20.06.1990 р. на підставі рішення 1 сесії Харківської обласної Ради народних депутатів від 13.07.1990 р. "Про обрання частини народних суддів міскрайнарсудів області" позивач була зарахована на посаду народного судді Борівського районного народного суду Харківської області.

Постановою Верховної Ради України №1779-111 від 01.06.2000 року ОСОБА_1 обрано суддею безстроково.

05.07.2016 р. у зв`язку з наявністю стажу роботи на посаді судді більше 20 років позивач звернулась до Вищої ради юстиції та Верховної Ради України із заявою про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-УІ11 позивача звільнено у відставку, а наказом в.о. голови Борівського районного суду Харківської області від 27.09.2016 року № 05-04/34 з 28.09.2016 року відрахована зі штату Борівського районного суду Харківської області.

Судом встановлено, що з 28.09.2016 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ізюмському відділенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 02.03.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додала довідку № 04-52/174 від 27.02.2020 року, видану Територіальним управлінням ДСА про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, Закону № 1402-УІІІ зі змінами, рішення Конституційного СудуУкраїни від 18.02.2020 № 2-Р/2020.

Станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 113508.00 грн. у тому числі: Посадовий оклад - 63060,00 грн.; Доплата за вислугу років (70%) - 44142,00 грн.; Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді -6 306,00 грн.; Доплата за науковий ступінь - 0, 00 грн.; Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.0 грн.; Щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону № 1402-УІІІ- 0. 00 грн.

Судом встановлено, що 02.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надала довідку №04- 52/174 від 27.02.2020 року, яка видана ТУ ДСА в Харківській області про те, що станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 113508 грн., у тому числі: посадовий оклад 63060 грн.; доплата за вислугу років (70%)- 44142 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 6306 грн.

Рішенням відповідача №13 від 04.03.2020 року у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу було відмовлено.

Зі змісту вказаного рішення вбачається посилання відповідача на обставини того, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у розмірі, визначеному Законом України № 1402-УІІІ має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді, або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу (пункт 25 розділу XII Закону 1402-УІІІ).

У зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року по справі № 520/9347/2020 скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2020 р. № 13, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки № 04- 52/174 від 27.02.2020 року, яка видана ТУ ДСА в Харківській області. При цьому, розмір раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до розпорядження Ізюмського об`єднаного УПФУ 115672 від 05.10.2016 року становить 90 %.

На виконання вказаного рішення Харківського окружного адміністративного суду, відповідачем відповідно до рішення 72 від 12.02.2021 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його в розмірі 62% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач, вважаючи рішення відповідача, яким безпідставно зменшено основний розмір раніше призначеної пенсії з 90% на 62%, протиправним, звернулась до суду з даним позовом.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з цим, розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено певні особливості визначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII (у редакції Закону від 21 грудня 2016 року №1798-VIII) встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII зі змінами.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

У зв`язку з наведеним саме з 19 лютого 2020 року - наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Враховуючи, що відповідно до підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII з 01 січня 2020 року розмір посадового окладу судді змінився та становить для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, то є підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд зазначає, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є. зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10- рп/2013).

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-У1І1 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією та законами України.

В рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що частина третя статті 141 Закону № 2453-УІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-УІІІ. яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним СудомУкраїни цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-УІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ. тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-У1І1. а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В пункті 7 цього ж рішення Конституційний СудУкраїни зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 130 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі КонституціїУкраїни і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - виникла лише одна підстава у проведенні такого перерахунку, а саме: збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

При цьому норми спеціальних законів, які були чинними у період від моменту призначення мені спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.

Крім того, правила обрахування стажу роботи на посаді судді, які застосовувалися на момент мого виходу у відставку, як і відсотковий розмір вже призначеного довічного грошового утримання є сталими та не можуть змінюватися.

Як встановлено під час розгляду справи, довічне грошове утримання ОСОБА_1 при виході її на пенсію з 28.09.2016 становило 90 % заробітку працюючого судді на підставі рішення - розпорядження Ізюмського об`єднаного УПФУ 115672 від 05.10.2016 року.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що відповідач рішенням, яке оскаржується позивачем, безпідставно відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що відповідач рішенням 72 від 12.02.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпідставно застосував 62% від винагороди судді, який працює на відповідній посаді позивачу у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19 лютого 2020 року.

За таких підстав, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2021 року №72 , яким відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Разом з тим, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, суд зазначає, що оскаржувані дії поглинаються скасуванням прийнятого рішення, оскільки суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку у формі прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд не вважає аргументованими твердження відповідача щодо відсутності порядку проведення перерахунку, як підстави відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки підставою для проведення перерахунку є збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, що підтверджене відповідною довідкою, яку надав позивач, а необхідності окремого порядку проведення перерахунку Закон «Про судоустрій і статус суддів», як і інші законодавчі акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин не передбачають.

На виконання приписів ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що Верховний Суд у постанові від 05.09.2018 по справі №826/9727/16 зробив правовий висновок проте, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18).

Згідно розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного форду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що разом із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачем надано пенсійному органу довідку ТУ ДСА у Харківській області № 04-52/174 від 27.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020, що оформлена у відповідності до згаданого вказаного Порядку (а.с. 13).

Зазначена довідка з урахуванням Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 є підставою для здійснення такого перерахунку судді у відставці з 19.02.2020 року у розмірі 90 %.

Також суд зазначає, що на момент виходу позивача у відставку та призначення довічного грошового судді у відставці, пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII (у редакції Закону від 21 грудня 2016 року №1798-VIII) встановлено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Суд зазначає, що при перерахунку грошового утримання змінною величиною є лише розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, натомість відсоткове значення розміру основного грошового утримання судді у відставці, яке обчислювалося при його призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, суд з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача дійшов висновку про необхідність зобов`язати пенсійний орган здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА у Харківській області № 04-52/174 від 27.02.2020 року в розмірі 90 відсотків від зазначеної суми з дня виникнення права - 19.02.2020 і виплатити з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Частиною статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 72 від 12.02.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про застосування 62 % від винагороди судді, який працює на відповідній посаді про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року, згідно довідки 04-52/174 від 27.02.2020 ТУ ДСА в Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 квітня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.