Справа № 200/10039/20-а
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
28.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 24.12.2019 № 1103.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу пропущений строк звернення з позовом до суду.
Вищевказана справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду 11.02.2021 та з урахуванням положень пп. 15.4 п. 15 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" розподілена головуючому судді Глазьку С.М.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом. 08.10.2019 відповідно до наказу №255 командира оперативно-тактичного угрупування «Північ», позивач у складі військової частини НОМЕР_1 увійшла в склад сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Однак, оскаржуваним наказом позивача було відряджено до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у м. Конотоп. Вказаний наказ позивач вважає протиправним, оскільки він є невмотивованим та незрозумілим, окрім того вказаний наказ суперечить наказу №255 від 21.10.2019 вищестоящого керівництва. Також позивач зазначає, що вказаний наказ порушує умови оплати праці та не враховує те, що позивач є матір`ю одиначкою. У зв`язку з викладеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 19.03.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.
29.03.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що оскаржуваний наказ є правомірним, прийнятий відповідно до наданих повноважень та жодним чином не суперечить іншим наказам. Також відповідач зазначає, що всі доводи позивача є неправдивими та такими, що не відповідають дійсності.
Ухвалою суд від 12.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Відповідно до п. 1 вказаного контракту позивач добровільно взяла на себе зобов`язання, окрім іншого, свято і неухильно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (нині військова частина НОМЕР_1 ) №199 від 26.06.2016, позивач прибула для подальшого проходження військової служби з військової частини польова пошта НОМЕР_3 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
У спірний період позивач проходила службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України зареєстрована та знаходиться у м. Конотоп, Сумської області (а.с.80).
Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» від 21.10.2019 №255, ним визначено:
«Вважати такими, що прибули:
До складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань:
08 жовтня 2019 року:
Військова частина НОМЕР_1 (місто Конотоп):
старшого солдата ОСОБА_1 , радіотелефоніста радіовідділення радіо взводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 » (а.с. 3).
Відповідно до вказаного наказу, позивач у складі військової частини НОМЕР_1 прибула до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
24.12.2019 командиром військової частини НОМЕР_1 був прийняти наказ №1103 «Про відрядження особового складу польового вузла зв`язку до ППД м. Конотоп», у якому зазначено, що у зв`язку з службовою необхідністю, а саме з метою несення чергування на вузлу зв`язку, забезпечення безперебійного зв`язку між підлеглими підрозділами бригади та підтриманням військової частини НОМЕР_1 в постійній бойовій готовності, командир ВЧ НОМЕР_1 наказав:
1. Радіотелефоністу радіовідділення радіовзводу роти зв`язку командного пункту старшому солдату ОСОБА_1 та оператору апаратної ЗАЗ П-240ТМ взводу зв`язку роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку старшому сержанту ОСОБА_4 25.12.2019 вибути до пункту постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 Конотоп.
2. Вищевказаним військовослужбовцям прибути до ППД в/ч НОМЕР_1 Конотоп 26.12.2019 року та доповісти командиру зведеного батальйону про прибуття.
3. Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу першого заступника командира частини НОМЕР_1 .
4. Наказ довести до особового складу частини, що їх стосується.
Не погоджуючись з вказаним наказом, з мотивів відсутності належного обґрунтування, зменшення розміру оплати праці та невідповідності оскаржуваного наказу наказу №255 від 21.10.2019, позивач звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З дослідженого оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2019 №1103, судом встановлено, що вказаний наказ відповідає критерію обґрунтованості, оскільки у ньому зазначене відповідне обґрунтування, а саме: «у зв`язку з службовою необхідністю, а саме з метою несення чергування на вузлу зв`язку, забезпечення безперебійного зв`язку між підлеглими підрозділами бригади та підтриманням військової частини НОМЕР_1 в постійній бойовій готовності».
Щодо посилання позивача на те, що оскаржуваний наказ протирічить наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.10.2019 №255, суд зазначає, що зі змісту вказаних наказів не вбачається будь-яких протиріч, оскільки наказ №255 встановлював факт прибуття позивача до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 08 жовтня 2019 року, а оскаржуваний наказ визначав обов`язок позивача та ОСОБА_4 25.12.2019 вибути до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 м. Конотоп у зв`язку з службовою необхідністю.
Оскаржуваний наказ був складений та підписаний командиром військової частини НОМЕР_1 відповідно до наданих йому повноважень наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України від 27.09.2019 №485 та у відповідності до посадових обов`язків командира 58 окремої мотопіхотної бригади, які затверджені 27.11.2017 командувачем військоперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ збройних сил України.
Посилання позивача не те, що оскаржуваним наказом змінюються умови оплати її праці, а саме їй не було виплачено по 6500 грн. за кожен місяць перебування поза зоною ООС, суд зазначає, що вказана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваного наказу, оскільки позивач проходить військову службу, а вказані кошти відповідно до Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 № 67, є винагородою військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, тобто вказана виплата не є складовою грошового забезпечення позивача.
Посилання позивача на неконкретність оскаржуваного наказу, а саме позивачу незрозуміло, які саме дії вона повинна була здійснити для його виконання, суд вважає такими, що не відповідають фактичному змісту оскаржуваного наказу, оскільки вказаний наказ є зрозумілим для виконання військовослужбовцем.
Доводи позивача, що оскаржуваний наказ порушує її права, як матері одиначки, яка виховує малолітню дитину, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до листа №619 від 11.12.2020, надісланого КЗ Сумської обласної ради Конотопською загальноосвітньою санаторною школою-інтернатом I-II ступенів на адресу відповідача, син позивачки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) навчається у зазначеній школі з 01.09.2018 та постійно знаходиться в закладі (вихідні та святкові дні), тобто повернення позивача для проходження служби до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 м. Конотоп, надасть можливість позивачу приділити час для виховання сина.
Окрім того, суд звертає увагу, що оскаржуваним наказом, окрім позивача, також було зобов`язано вибути до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 м. Конотоп - оператора апаратної ЗАЗ П-240ТМ взводу зв`язку роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку старшого сержанта ОСОБА_4 , однак позивачем жодним чином не наведенно у позовній заяві обґрунтування щодо порушення її прав оскаржуваним наказом у даній частині.
Враховуючи вищевикладене судом не встановлено підстав для скасування оскаржуваного наказу, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько