Справа № 464/651/21
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/651/21
пр.№ 2-а/464/36/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання - Цуняк А.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПП у Львівській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН №3674317 від 16.01.2021. В обґрунтування позову покликався на те, що вказаною постановою визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Так, згідно з оскаржуваною постановою, останній 16.01.2021 о 21.32 год. на вул. Гнатюка, 2 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з інформаційною табличкою 7.17 «Інвалід», не будучи інвалідом, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, інспектор неправильно зазначив зміст порушення, не взяв до уваги всіх обставин ситуації, що потягло невірне застосування норм законодавства. Зазначив, що 16.01.2021 в темну пору доби біля 21.30 год., керуючи вищевказаним автомобілем, здійснив вимушену зупинку в м. Львові на вул. Гнатюка, 2, внаслідок тимчасової несправності системи обігріву автомобіля та запотівання скла. Відразу після зупинки під`їхав автомобіль патрульної поліції, заблокував можливий рух його автомобіля. Не представившись, інспектори патрульної поліції почали звинувачувати його в порушенні Правил дорожнього руху, зокрема, у здійсненні зупинки в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з інформаційною табличкою 7.17. Вважає, що останні не мали права здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення (зупинки транспортного засобу), а не за місцезнаходженням відповідного органу, чим порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та під час винесення оскаржуваної постанови ними не дотримано вимог статей 245, 278, 279, 283 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що викладені у такому та у відповіді на відзив. Вказав, що здійснив саме вимушену зупинку в зоні дії знаку 5.39 з інформаційною табличкою 7.17 через технічну несправність системи обігріву автомобіля, а саме запотівання скла у зв`язку з низькою зовнішньою температурою. Зупинившись, увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Крім цього, зазначив, що інспектор Шевців Є.Р., який виніс оскаржувану постанову, безпосередньо з позивачем не спілкувався, а робив це інший інспектор поліції, позивачу не було роз`яснено процесуальних прав, порядку і строку оскарження постанови. Жоден із поліцейських не представився і не надав службове посвідчення для ознайомлення, відеофіксація не здійснювалася. Також зазначив, що після нього працівники поліції зупинили ще двох водіїв за аналогічні дії, однак їх відпустили без винесення постанови, що свідчить про вибірковість у притягненні до адміністративної відповідальності. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП у судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив, згідно з яким представник вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки останній, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з інформаційною табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», однак не є особою з інвалідністю та не перевозив осіб з інвалідністю, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху. Твердження позивача про необхідність здійснення вимушеної зупинки спростовується також неувімкненням аварійної світлової сигналізації та/або невиставленням знаку аварійної зупинки відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, а тому така зупинка не може вважатись вимушеною. Поліцейський Шевців Є.Р., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, посадової інструкції поліцейського патрульної поліції. В процесі розгляду справи позивача ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 26 КУпАП, роз`яснено порядок оскарження постанови, строк і порядок її виконання. В свою чергу, від останнього не надходило в ході розгляду справи поліцейським письмового пояснення по суті правопорушення або жодної іншої письмової заяви чи клопотання. З огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено та зафіксовано на відеозаписі 16.01.2021, відповідно до положень наказу МВС «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і відеозапису» термін зберігання відеозапису вичерпався. Доводи позивача про те, що інспектором незаконного розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення є необґрунтованими з огляду на приписи ст. 258 КУпАП, п. 4 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що постановою серії ЕАН №3674317 від 16.01.2021, винесеною інспектором УПП у Львівській області ДПП Шевцівим Є.Р., позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП (в редакції КУпАП, яка діяла під час вчинення правопорушення), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 16.01.2021 о 21.32 год. на вул. Гнатюка, 2 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з інформаційною табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», не будучи інвалідом, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Відповідно до положень п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні дорожні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.39 «Зона стоянки» визначає зону, де дозволена стоянка, за умов, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним.

Табличка 7.17 «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив здійснення ним 16.01.2021 о 21.32 год. на вул. Гнатюка, 2 у м. Львові зупинки автомобіля «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 5.39 «Зона стоянки» з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», проте ствердив, що така зупинка була вимушеною через технічну несправність системи обігріву автомобіля, а саме запотівання скла.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Разом з тим, здійснивши зупинку у вищевказаному місці, яке призначене лише для осіб з інвалідністю, позивач, покликаючись на тимчасову технічну несправність автомобіля, жодних доказів на підтвердження існування таких обставин ні в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду, не надав. Крім цього, причиною вимушеної зупинки транспортного засобу відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, може бути технічна несправність чи небезпека, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, а не запотівання скла.

Відсутність відеозапису події за вищевказаних встановлених судом обставин не спростовує факту вчинення правопорушення.

Покликання позивача на положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину є безпідставним, оскільки зупинка здійснена в забороненому для цього місці, що позивачем підтверджено та така обставина, відповідно до ст. 78 КАС України, не підлягає доказуванню.

Натомість, статтею 77 КАС України на позивача покладено обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, зокрема щодо наявності на момент вимушеної зупинки технічної несправності автомобіля, однак такий обов`язок позивачем не виконано. При цьому, можливе увімкнення аварійної світлової сигналізації не свідчить про наявність технічної несправності, оскільки здійснюється не автоматично певною системою автомобіля, а безпосередньо особою, яка перебуває в транспортному засобі.

Покликання позивача також на порушення порядку розгляду справи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки розгляд справи здійснено на місці вчинення правопорушення, що відповідає положенням ст. 258 КУпАП, а існування будь-яких інших порушень в ході розгляду справи, протокол в якій відповідно до норм вищевказаної статті КУпАП не складається, судом не встановлено.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що мало місце правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (в редакції, що діяла під час вчинення такого), а саме зупинка автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 5.39 «Зона стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю», чим порушено п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху.

Скасування за вищевказаних обставин постанови про притягнення до адміністративної відповідальності унеможливить виконання завдань, визначених у ст. 1 КУпАП, до яких належать охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 1, 9, 122, 245, 258, 280 КУпАП, статтями 2, 72 - 78, 242, 244 - 246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.