Справа № 243/485/21
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гончарової А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Поддубської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної служби в Харківській області Годун Максима Васильовича, Управління патрульної служби в Харківській області, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної служби в Харківській області Годун Максима Васильовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою ДП18 № 566547 від 16 січня 2021 року винесеною відповідачем ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень за ч. 8 ст. 121 КУпАП за те, що 16 січня 2021 року о 14 годині 11 хвилин в м. Харків по вул. Л. Сердюка, керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 з порушенням ст. 380 Митного кодексу України, чим порушив п. 31.34 ПДР України.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки її винесено з порушенням положень КУпАП, не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, з доказами у справі відповідач його не ознайомив. На вимогу позивача, відповідач надав бланк «Додаток до постанови», де ознайомившись зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України поставив свій підпис, виклав свої пояснення у відповідній графі, а також заявив клопотання про надання можливості скористатись правовою допомогою та передання матеріалів на розгляд за місцем проживання. Однак, відповідач відмовився приймати наведене клопотання, не допитав свідків, які були присутні на місці події та не врахував надані ним показання.

Поліцейським ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивачем заперечувався факт порушення Правил дорожнього руху, чим порушено вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання, допитати свідків.

Відповідач позбавив позивача можливості заявити клопотання та скористатись професійною правничою допомогою. Поліцейським продовжено розгляд справи за місцем зупинки автомобіля та відмовлено у задоволенні клопотання про надання необхідного часу для залучення захисника, не встановлено та не допитано свідків вчинення правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови в графі «до постанови додається» вказано відео з камери 002369, база ПНП. Проте, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб (марка, вид відеокамери), яким здійснено відеозапис правопорушення, а отже як наслідок, в силу положень ч. 3, 4 ст. 70 КАС України відеозаписи нагрудних відеокамер поліцейських є недопустимими доказами, оскільки одержані з порушення порядку, встановленого нормами процесуального права.

Крім того, в оскаржувані постанові вказано, що позивачем порушено ст. 380 Митного кодексу України, однак не вказано який саме пункт вищевказаної статті порушено. Також не вказано, який із підпунктів п. 31.34 ПДР ним порушено.

Тому, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 566547 від 16 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених ним вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної служби в Харківській області Годун М.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник відповідачів Управління патрульної служби в Харківській області та Департаменту патрульної поліції, Іващенко О.О., який діє за довіреністю №25848/41/3/01-2020 від 30.12.2020 року (а.с.47 зв.б.), не з`явився, проте направив на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій зазначив про наступне.

16 січня 2021 року приблизно о 14 год. 41 хв. на вул. Сердюка у м. Харків працівниками патрульної поліції виявлено рух транспортного засобу Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований в іншій країні, а саме в Литовській Республіці. Вказаний автомобіль зупинено, відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». За результатами перевірки відомостей щодо транспортного засобу Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , за інформаційно-телекомунікаційною системою «ІПНП» встановлено, що даний автомобіль ввезено на територію України 06 липня 2018 року через пункт пропуску «Гоптовка-Нехотєєвка» терміном до 1 року особо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого керування транспортним засобом передано позивачу. В свою чергу ОСОБА_1 не ввозив це авто на митну територію України і не переміщував цей транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення. Це свідчить про порушення позивачем ст. 380 МК України та ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух», що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач повідомив, що йому невідома особа, яка ввезла на територію України транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 . Сам факт експлуатації та керування зазначеним автомобілем останній не заперечував.

Клопотання про перенесення часу розгляду справи у зв`язку з бажанням скористатися правовою допомогою останній не заявляв. Проте просив надати йому час для телефонного спілкування зі своїм адвокатом, що було задоволено і цей час йому було надано. Підстав для задоволенню клопотання позивача щодо перенесення розгляду справи за місцем його мешкання у м. Слов`янськ Донецької області, не було, оскільки інспектор Годун М.В. є працівником УПП в Харківській області ДПП, яке реалізовує свої повноваження виключно на території Харківської області.

Всі ці обставини зафіксовані на службовий відеореєстратор працівників патрульної поліції, а твердження позивача щодо винесення оскаржуваної постанови без розгляду справи і порушення його права на правову допомогу є безпідставними і такими, які не відповідають дійсності. Всі дії працівників поліції зі службовим портативним відео реєстраторами фіксуються.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотриматись вимог цього Закону ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Стаття 31 цього ж Закону передбачає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 380 Митного кодексу України визначено особливості тимчасового ввезенні громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України Митного кодексу. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених засобів до тимчасового ввезення на митну територію України реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митні території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в України, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватись для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в України, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, зокрема, порушено строки його тимчасового ввезення, транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу.

Таким чином, працівники патрульної поліції під час зупинки транспортного засобу Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , під керування позивача 16 січня 2021 року та подальшого розгляду адміністративної справи діяли відповідно до своїх повноважень та у спосіб визначений зазначеним Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185-3 Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Отже, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України і накладення адміністративних стягнень без складання протоколу.

Крім того, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння час, місце вчинення якого підтверджено відеоматеріалами зі службового відеореєстратора 002369 та відомостями щодо перебування транспортного засобу Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , на митній території України, відсутність яких би виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Під час дослідження інформаційної бази даних Національної поліції ІПНП інспектором було встановлено, що Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 тимчасово ввезено на територію України 06 липня 2018 року через пункт пропуску «Гоптовка Нехотєєвка» терміном до 1 року, особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, станом на 16 січня 2021 року визначений законодавством термін перебування зазначеного авто до 1 року було порушено, а автомобілем користується, експлуатує особа, яка не ввозила його митну територію України. Відомості з ІПНП досліджені інспектором з урахуванням положень статті 252 КУпАП та зазначені безпосередньо у фабулі цієї постанови серії ДП18 № 566547. Відеозаписи, здійснені вищевказаним службовим відео реєстратором зазначені в п. 7 даної постанови, а тому зазначені докази є належними, допустимими достовірними та достатніми.

Тому, просив суд, відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених ним вимог.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі осіб, які не з`явились, що не суперечить вимогам ст. 205 КАС України.

Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови серії ДП18 № 566547, складеної 16 січня 2021 року інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної служби в Харківській області Годун М.В., наданої разом з відзивом на позовну заяву, 16 січня 2021 року о 15 год. 41 хв. в м. Харків, вул. Л. Сердюка, водій, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України: транспортний засіб перебуває на території України з порушенням строків перебування в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, згідно бази ІПНП, транспортний засіб ввезено 06 липня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано керування особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не переміщувала транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», та тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 380 Митного кодексу України визначаються особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Зокрема, частинами першою та п`ятою даної статті встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Частиною другою статті 31 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

З Довідки наданої представником відповідачів вбачається, що згідно відомостей внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» автомобіль Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , країна реєстрації республіка Польща, був ввезений на територію України 06 липня 2018 року, пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка», вид: тимчасове ввезення до 1 року громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинтсва України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Позивачем не додано позовної заяви та не надано у судовому засіданні копію реєстраційного документу на транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , яким останній керував 16 січня 2021 року у зазначений в оскаржуваній постанові час і місці. З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що власником вищевказаного транспортного засобу є Kiarepka Damian.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд вважає, що в даному випадку водій ОСОБА_1 , 16 січня 2021 року мав обов`язок керувати транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , який станом на 16 січня 2021 року повинен був перебувати на території України та у його користуванні на законних підставах.

Однак, транспортний засіб станом на 16 січня 2021 року не перебував у користуванні ОСОБА_1 у відповідності до вимог вищезазначених норм матеріального права.

Відповідно до ст. 8 Закону України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за керування 16 січня 2021 року транспортним засобом, щодо якого порушено такі два обмеження, встановлені Митним кодексом України, як: строк його тимчасового ввезення та транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Порушення означених двох обмежень мали місце станом на 16 січня 2021 року. При цьому дата початку виникнення порушення даних двох обмежень не має значення, адже це триваюче порушення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, суд відхиляє доводи позивача про те, що вчинення ним правопорушення нічим не підтверджується, виходячи з наступного.

Під час зупинки та спілкування з водієм, поліцейським було виявлено можливий факт порушення водієм вимог ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух», а саме, що водій ОСОБА_1 допустив керування автомобілем, яким не має права керувати, та порушив вимоги частини другої статті 16 розділу «Основні права та обов`язки водія транспортного засобу» Закону України «Про дорожній рух», в якій зазначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим "Транзиту".

На місці зупинки автомобіля водію ОСОБА_1 було повідомлено, що буде проведено перевірку по даному факту, за результатами якої буде розглянуто адміністративну справу. Розгляд справи відбувся на місці за участі позивача.

Наведене також підтверджується відеозаписом з реєстратора 002369, про яке зазначено у п. 7 оскаржуваної постанови. В даному пунктів постанови також зазначено про відомості з інформаційного порталу Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Тобто, вищезазначені відеозапис та інформація з ІПНП в повному обсязі підтверджує факт порушення позивачем встановлених Митним кодексом України строки перебування автомобіля на території України, оскільки підтверджує, що вказаний транспортний засіб не покинув територію України та не змінив митний режим, що свідчить про правомірність винесення спірної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП України.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина восьма статті 121).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладати адміністративні стягнення.

За положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують І обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.5 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

Пунктом 10 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено ,що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України. Таким чином слід зазначити, що позивач був зупинений поліцейським правомірно.

Твердження позивача, що поліцейським не було роз`яснено йому права не відповідає дійсності, оскільки в оскаржуваній постанові є особистий підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП.

Констатуючи необґрунтованість інших доводів адміністративного позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя. Зокрема, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з викладеним постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 566547 від 16 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , складена на законних підставах, повністю відповідає нормам діючого законодавства в частині оформлення та розгляду матеріалів щодо адміністративних правопорушень, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної служби в Харківській області Годун Максима Васильовича, Управління патрульної служби в Харківській області, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 09 квітня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова