Справа № 140/15657/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,
при секретарі судового засідання Новак Л.О.,
за участю представника відповідача-2 Хитрик Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд із позовом про визнання протиправним на скасування наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач-1) від 29 жовтня 2020 року №299-то «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнання протиправним на скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - відповідач-2) від 30 жовтня 2020 року №185-к «Про оголошення наказу Держгеокадастру від 29 жовтня 2020 року №299-то «Про звільнення ОСОБА_1 »»; поновлення на посаді заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області; стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 29 жовтня 2020 року №299-то «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 30 жовтня 2020 року №185-к «Про оголошення наказу Держгеокадастру від 29 жовтня 2020 року №299-то «Про звільнення ОСОБА_1 »». Поновивлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з 31 жовтня 2020 року.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області підлягає до негайного виконання.

25 березня 2021 року позивач звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, оскільки рішення у цій справі було ухвалене в судовому засіданні, заяву про ухвалення додаткового судового рішення також призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

До судового засідання, призначеного на 11:00 05 квітня 2021 року позивач подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без її участі.

Представник відповідача-1 в судове засідання не прибув, хоча відповідач-1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача-2 не заперечила проти розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши пояснення відповідача-2, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом ОСОБА_1 серед іншого заявлено вимогу про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з рішення Волинського окружного адміністративного суду у даній справі від 22 лютого 2021 року, суд, задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 не вирішив питання щодо даної вимоги позивача.

Састиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до пункту 2 якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзаців 1, 2 пункту 3 вищевказаного Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Згідно з підпунктом б пункту 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, не враховуються, серед іншого, одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

З офіційної довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про доходи ОСОБА_1 від 27 листопада 2020 року № 017 (а.с. 45) вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, становить 722,55 грн.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16, відповідно до яких виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, а законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Отже, отримання позивачем у період з листопада 2020 року по січень 2021 року доходу в загальній сумі 69378,67 грн. згідно з довідками ДП «Волинський інститут землеустрою» №11 від 10 грудня 2020 року та Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області» №2 від 22 лютого 2021 року (а.с.204-205), не є підставою для зменшення розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що належить до стягнення на користь позивача.

Враховуючи, що час вимушеного прогулу становить з 31 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року усього 77 робочих дні, тому на користь позивача з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області підлягає до стягнення середня заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 55 636,35 грн. (77 х 722,55 грн. = 55 636,35 грн.).

Пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду у цій справі підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та присудження виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, що становить 15 173,55 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених статтею 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового рішення, та відповідно задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 55 636,35 грн.

Рішення в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15 173,55 грн. підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повне додаткове рішення складено 09 квітня 2021 року.