Справа № 620/1890/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м.Чернігів Справа № 620/1890/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Падій В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка, 15, смт Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600, код ЄДРПОУ - 03195990), Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (пр-т Миру, 116-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 03190840) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області та Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що йому виплачено разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Після звернення до відповідачів з проханням здійснити перерахунок та виплатити недоплачену частину допомоги - отримав відмову, що й стало підставою для подання позову.

Ухвалою суду від 18.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що обсяги видатків на виплату разової грошової допомоги ветеранам війни на 2020 рік відповідають розмірам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, а тому правові підстави для виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивачу в іншому розмірі відсутні.

Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області правом на подання відзиву на позов не скористалось.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 2 групи та має право на пільги, встановлені статтею 13 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі і на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи.

Позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі 3640,00 грн, яку виплатив Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. У подальшому позивач звернувся до відповідачів із заявами про нарахування і виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, встановленої статтею 13 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, проте отримав відповідь, що йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №112, а тому її розмір не підлягає перерахунку.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20) встановлено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) щодо нарахування і виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд зауважує, що дана справа є типовою справою до вищевказаної зразкової адміністративної справи №440/2722/20, яку розглянув Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду та рішенням від 29.09.2020 задовольнив позов частково, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

У судових рішеннях по зразковій справі №440/2722/20, як Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, так і Велика Палата Верховного Суду дійшли висновку, що з 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у таких розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Позивач є інвалідом війни 2 групи, а отже має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З матеріалів справи випливає, що виплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік позивачу здійснював Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а тому суд вважає, що в задоволенні позову до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області необхідно відмовити повністю.

Суд з урахуванням правових висновків, висловлених Верховним Судом у зразковій справі №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20), дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та зобов`язання його вчинити дії, визначені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, то суд зазначає, що згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, тобто це право суду, а не обов`язок, а тому суд відмовляє позивачу у встановленні судового контролю.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області відмовити повністю.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Падій