Справа № 200/4021/20-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 200/4021/20-а

адміністративне провадження № К/9901/10060/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі №200/4021/20-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «КОНТІ» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «КОНТІ» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 827269,05грн та орендної плати з юридичних осіб у сумі 281126,18грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та зобов`язання подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб у сумі 827269,05грн та орендної плати з юридичних осіб у сумі 281126,18грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2020, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2020, адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області 17.03.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження податковий орган вказує на пункт 3 та пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень, відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу

Так, в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень позивач зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.

Проте, касаційна скарга не містить належного обґрунтування у чому саме полягає неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та яку норму права судами застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника потребує висновку Верховного Суду. Скаржник не вказує, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

Варто зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому у касаційній скарзі відповідач формально ставиться до зазначення підстав касаційного оскарження, оскільки не враховує, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо застосування вищезазначених норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 16.04.2020 у справі №805/1670/17-а та від 21.10.2020 у справі №200/3382/19-а.

Таким чином, посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у подібних правовідносинах не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі №200/4021/20-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «КОНТІ» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк