Справа № 360/880/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/880/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу ВП №58668053 від 12.02.2021 (а.с.1-6).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №812/1568/18 зобов`язано управління поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.12.2017. У лютому 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 було профінансовано та виплачено пенсію за грудень 2017 року у розмірі 2 505,32 грн в межах суми стягнення за один місяць. З травня 2019 року ОСОБА_1 нараховуються та виплачуються поточні пенсії: травень-червень 2019 року у розмірі 2 878,75 грн, липень-листопад 2019 року у розмірі 2 896,17 грн, грудень 2019 року - березень 2020 року у розмірі 2 915,41 грн, квітень 2020 року у розмірі 2 919,86 грн, травень-червень 2020 року у розмірі 3194,20 грн, липень - листопад 2020 року у розмірі 3213,44 грн, грудень 2020 року-лютий 2021 року у розмірі 3228,26 грн. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Станом на лютий 2021 року пенсія за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн не профінансована. Про вжиті заходи щодо виконання рішення суду у справі №812/1568/18 управління повідомляло ВПВР листом №1216-03-8/3262 від 08.02.2021. Як вказує позивач, управлінням вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у справі №812/1568/18. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.02.2021 ВП №58668053 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн на управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області за не виконання рішення суду у справі №812/1568/18. Вважаючи протиправною постанову від 12.02.2021 ВП №58668053, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 12.04.2021 подав до суду відзив від 12.04.2021 №3140 (а.с.46-50) в якому зазначив, що 19.03.2020 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 №812/1568/18 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 грудня 2017 року. 20.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У лютому 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 профінансовано виплату пенсії за грудень 2017 року у розмірі 2503,32 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. 12.02.2021 державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. Станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано. На підставі викладеного, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 березня 2021 року на 09 год. 00 хв. (а.с.33-34).

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року зупинено провадження у справі № 360/880/21 за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 360/3573/20 (а.с.39).

Ухвалою суду від 13.04.2021 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 13 квітня 2021 року о 10 год. 00 хв. (а.с.81).

В судове засідання сторони не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.43,45), представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності (а.с.50).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З даних КП «ДСС» вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №812/1568/18 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо не виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком з 01 грудня 2017 року.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20.11.2017 про припинення виплат пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01 грудня 2017 року.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, 9) поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 грудня 2017 року.

Рішення суду звернуто до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2 505, 32 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ять гривень 32 коп.)

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, 9) за рахунок бюджетних асигнувань до Державного бюджету України (за банківськими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

13 березня 2019 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №812/1568/18 (а.с.72-73).

До відповідача надійшла заява стягувача від 18.03.2019 про примусове виконання виконавчого листа №812/1568/18 (а.с.71).

20.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58668053. Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу для відома. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (а.с.69,70).

Листом віл 05.04.2019 №8302/03-22 позивач повідомив Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.12.2017. У лютому 2019 року було нараховано та виплачено пенсію за грудень 2017 року у розмірі 2505,32 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість по пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 в розмірі 40867,08 грн нарахована на найближчий виплатний період, тобто на відомість травня 2019 року. До Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на відомості травня 2019 року буде направлено списки осіб щодо фінансування нарахованої заборгованості, якого включено особовий рахунок ОСОБА_1 , про фінансування в травні 2019 року нарахованої на виконання судового рішення суми боргу по пенсії (а.с.62).

02.02.2021 за №948 відповідачем сформовано вимогу виконавця, якою вимагає Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надати до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду №812/1568/18 (а.с.60-61).

Листом від 08.02.2021 №1216-03-8/3262 управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області повідомило відповідача, що Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків. У лютому 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 профінансовано виплату пенсії за грудень 2017 року у розмірі 2505,32 грн в межах суми стягнення за один місяць. З травня 2019 року ОСОБА_1 нараховуються та виплачуються поточні пенсії: травень-червень 2019 року у розмірі 2878,75 грн, липень-листопад 2019 року у розмірі 2896,17 грн, грудень 2019-березень 2020 року у розмірі 2915,41 грн, квітень 2020 року у розмірі 2919,86 грн, травень-червень 2020 року у розмірі 3194,20 грн, липень-листопад 2020 року у розмірі 3213,44 грн, грудень 2020-лютий 2021 року у розмірі 3228,26 грн. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн нараховано на виплатні відомості та з включенням до загальної потреби в коштах. Управлінням заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 у розмірі 40867,08 грн обліковано та внесено до другої черги виконання рішень суду електронного Реєстру судових рішень (а.с.12).

12.02.2021 начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП №58668053 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн (а.с.8).

Копію вищевказаної постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу для відома (а.с.7).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Згідно з статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що за рішенням суду від 08.10.2018 у справі №812/1568/18 на Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області покладений обов`язок щодо поновлення ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 грудня 2017 року.

На виконання заходів щодо реалізації органами Пенсійного фонду України в Луганській області Стратегії модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №672-р від 14.09.2016, та на виконання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.09.2018 № 2301/05-03 з 10.09.2018 забезпечене виконання процесів призначення, перерахунку та виплати пенсій у підсистемі «Призначення та виплата пенсій - на базі електронної пенсійної справи» з формуванням виплатних документів в підсистемі ІКІС ПФУ ПВП-ЕПС. Таким чином, відомості нарахування по виплаті пенсій та допомоги формуються у ППВП та в електронному вигляді направляються до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Судом встановлено, що заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 в сумі 40867,08 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Згідно вказаної роздруківки інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 направлялась управлінням постійно з моменту нарахування. До теперішнього часу залишилась не профінансованою (а.с.9-11).

Таким чином судом встановлено, що рішення суду в цій частині невиконане боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Твердження відповідача щодо ненадання боржником державному виконавцю доказів вжиття заходів щодо повного виконання рішення суду, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданими відповідачем матеріалами виконавчого провадження.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Таким чином суд погоджується з твердженнями позивача, що виконання рішення суду від 08.10.2018 у справі №812/1568/18 залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

Відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Крім того, обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №360/3573/20.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 12 лютого 2021 року ВП №58668053 про накладення штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн.

Враховуючи те, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області є структурним підрозділом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), яке, в свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 287, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12 лютого 2021 року ВП №58668053 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, Харківська область, м. Харків, Київський район, вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, ідентифікаційний код 43315445) на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М. Басова