Справа № 160/5336/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
13 квітня 2021 року Справа № 160/5336/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Буряк Олена Миколаївна звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Пунктом 2 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суддя приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першоїстатті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом частини першоїстатті 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першоїстатті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що частина перша статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає загальний перелік документів, якими може бути посвідчено повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому, частиною четвертою цієї статті встановлюються спеціальні вимоги до підтвердження повноважень адвоката саме як представника, зокрема, в адміністративному судочинстві, які відсилають до відповідних положень процесуального законодавства.

Так, згідно з частиною четвертоюстатті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Отже, обов`язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана особою, яка зазначена як представник позивача - ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви останньою додано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 02.04.2021 року серія АН №1023718 з приміткою про відсутність обмежень на здійснення повноважень, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 02.02.2021 року № 03/02-02. Також додано договір про надання правничої допомоги від 02.02.2021 року №03/02-02, який укладено між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням "МОДУМ" в особі голови Сніжко П.В.

Водночас до позовної заяви не додано копії свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката, на підтвердження наявності у особи відповідного статусу.

Одночасно суддя зазначає, що згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Вищевикладене є підставою для висновку, що статус особи як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Отже, суддею встановлено, що представником позивача не додано до адміністративного позову документів про наявність у неї статусу адвоката.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про те, що до адміністративного позову не додано документу, що підтверджує повноваження Буряк О.М., як адвоката, що унеможливлює представлення інтересів позивача в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі №№360/3690/18, від 19.09.2018 року у справі № 826/25365/15 та від 15.01.2019 року у справі № 826/17702/17.

Так, згідно із положеннями п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

За викладених обставин, суддя приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що даний адміністративний позов підписано особою, яка не мала права його підписувати, даний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна