Справа № 520/15468/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 р. Справа № 520/15468/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, по справі № 520/15468/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області (далі відповідач), в якому просив:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо врахування величини оцінки одного року стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 на підставі п.4.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивачу з 01.10.2017 в розмірі 8076,28 грн. та провести індексацію цього розміру пенсії та суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат на підставі п.6 Постанови КМУ №124 з 20 лютого 2019 року та проводити в подальшому перерахунки та індексації згідно Постанови Кабінету Міністрів України №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року усправі №520/15468/2020 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач пояснює, що перерахунок пенсії відповідач провів неправомірно, оскільки такий перерахунок привів до зменшення основного розміру пенсії. Відповідно до ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, з 1.10.2017 р. по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2020 року № 124, під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Так, позивач пояснює, що відповідач перерахував лише основний розмір пенсії та не застосував п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2020 року № 124 в 2019 році та в 2020 році і не провів перерахунок (індексацію) суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.01.2016 позивачу призначено пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та застосований коефіцієнт стажу 1,35%.

17 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, якою просив не здійснювати перерахунок пенсії відповідно до п. 4.3 Розділу Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 01 жовтня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

В своєму листі від 23.07.2020 відповідач повідомив про те, що з 01.10.2017 проведено автоматичні осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн та страхового стажу, один рік якого дорівнює 1 %, після чого основний розмір пенсії позивача зменшився та становить 6900,72 грн, але, враховуючи доплату у розмірі 1175 грн 56 коп., розмір пенсії становить 8183,68 грн. До 01.10.2017 основний розмір пенсії позивача становив 8076,28 грн.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Крім того, суд вказує на безпідставність посилань позивача на пункт 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, оскільки положення цього пункту застосовуються лише при призначенні пенсії з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частинах другій і третій статті 22 Конституції України закріплено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.06.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення розміру пенсії позивача до 01.10.2017, враховано коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

11.10.2017 набув чинності Закон № 2148-VІІІ, яким до частини першої статті 25 Закону № 1058-ІV внесено зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

З урахуванням внесених Законом №2148-VIII змін до ст. 25 Закону з 01.01.2017 року коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст. 24 цього Закону, - 0,85.

Крім того, пункт 4 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, пунктом 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом № 2148-VІІІ (тобто до 11.10.2017), з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відповідно до пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що законодавець установив чітке розмежування щодо застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та 1,35%: щодо пенсій, призначених за Законом №1058-ІV до 01.10.2017 - 1%, а з 01.10.2017 по 31.12.2017 - 1,35%.

Матеріалами справи встановлено, пенсія позивачу була призначена 25.01.2016р. Відповідач здійснив її перерахунок з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 визначені особливості перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, тому саме вказана норма є спеціальною і підлягає застосуванню незалежно від норм статті 42 Закону №1058.

Оскільки умови перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, призначених відповідно до Закону №1058, врегульовано пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Окрім того, розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.01.2017 року визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Так, з 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Як встановлено матеріалами справи, під час застосування величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює 1,35 % пенсія позивача складала 8076,28 грн, після перерахунку 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% основний розмір пенсії позивача становив 6900,72 грн. та розом з доплатою пенсії (1175,56 грн.) становить - 8183, 68 грн.

Проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 зі зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу в даному випадку не призвело до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до перерахунку проведеного 01.10.2017, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 05.02.2020 у справі № 822/3781/17, від 12.11.2020 року у справі №260/401/19.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія за віком на підставі Закону № 1058-ІV позивачу призначена до 01.10.2017 (з 25.01.2016 року), а отже при її розрахунку підлягає застосуванню величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, за якої відповідачем здійснюється нарахування пенсії позивачу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що норми п.п. 4-3 та 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, якими передбачено спірне розмежування величини оцінки одного року страхового стажу, неконституційними не визнавалися і у відповідача не було правових підстав їх не застосовувати.

Таким чином, доводи апелянта про те, що при здійсненні перерахунку його пенсії відповідач повинен був застосувати величину оцінки одного року страхового стажу 1,35 % при визначенні коефіцієнта страхового стажу, а не 1%, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на вищезазначене.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач зменшив основний розмір пенсії позивача, установивши доплату, яка не дозволяє збільшити його пенсію шляхом перерахунку, а також у зв`язку з індексацією пенсії, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як установлено вище, у межах спірних правовідносин відповідач діяв на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ, згідно з якими проведено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017, не були визнані неконституційними, були чинними та підлягали застосуванню до спірних відносин щодо перерахунку пенсії.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеній в Рішенні N 20-рп/2011 від 26.12.2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» був змінений порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу. При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.

Колегія суддів вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення кількісної характеристики його пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 по справі № 520/15468/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Я.М. Макаренко