Справа № 600/2930/20-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2930/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років за періоди роботи з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району і з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» Новоселицької міської ради Чернівецької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а саме стаж з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району і з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» Новоселицької міської ради Чернівецької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підпадає оподаткуванню, у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

1.2. Ухвалою суду від 04.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. З 24.06.2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком, яку призначено згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

2.2. Як зазначає позивач, вона звернулась до відповідача із заявою про роз`яснення причин невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Однак, листом від 05.10.2020 року № 2400-0208-8/27434 ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомило позивача, що їй відмовлено у виплаті грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

2.3. З вказаною відмовою ГУ ПФУ в Чернівецькій області позивач не згідна, що і обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. Відповідно до змісту позову та доданих до нього матеріалів позиція позивача обґрунтовується наступним.

3.2. Так позивач вказує, що нею набуто спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних розмірів пенсій, обчислених згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3.3. Зазначає, що як вбачається з Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (далі - Перелік № 909), до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугу років, зокрема: у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах відносяться учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної),навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи; у позашкільних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

3.4. Крім того, дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1996 року № 397/21 за поданням Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року № 01-3/133- 02-2 на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання поширено порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, без внесення змін до неї.

3.5. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» викладачі всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників, в тому числі й концертмейстер,

3.6. Тобто, музичні школи та музичні училища віднесені до установ та закладів освіти, а отже робота на посадах викладачів музичних шкіл та концертмейстеру повинна зараховуватись до педагогічного стажу, оскільки зазначені посади відносяться до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

3.7. Стверджує, що згідно даних її трудової книжки весь свій страховий стаж - 44 роки 6 місяців 17 днів вона працювала викладачем музичної школи. Тому відповідач безпідставно відмовив їй у виплаті грошової допомоги у розмірі 10- ти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3.8. З вказаних підстав позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача

3.9. 15.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

3.10. Вказує, що перевіркою документів електронної справи позивача встановлено, що їй з 24.06.2020 року призначено пенсію за віком при загальному страховому стажу 44 роки 6 місяців 17 днів. Спеціальний стаж, до якого можна зарахувати період роботи викладача музичної школи з 20.08.1979 року по 24.06.2020 року (до місяця звернення за призначенням пенсії) становить 13 років 4 місяці 7 днів. Згідно із наданою довідкою позивачем №4 від 03.08.2020 року з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року позивач працювала на посаді викладача в Костичанівський музичній школі та з 16.08.1982 року по момент виникнення спірних правовідносин працює в музичній школі (нині - Комунальна установа «Новоселицька музична школа») на посаді викладача.

3.11. Зазначає, що згідно Переліку № 909 у позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

3.12. При цьому, відповідно до положення пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є два невід`ємних критеріїв для призначення пенсії за вислугу років, а саме: 1) наявність спеціального стажу роботи від 25 до 30 років; 2) посада, що дає право на призначення пенсії повинна бути зазначена у переліку, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

3.13. Як вбачається з записів у трудовій книжці позивач працювала на посаді викладача. Водночас дана посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працює позивач, Переліком № 909 не передбачена.

3.14. Таким чином, позивач не має достатнього стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не працює на відповідній посаді на час досягнення пенсійного віку, що є однією з підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги за вислугу років відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. 18.01.2021 року до суду від відповідача надійшла заява, до якої долучено витребувані ухвалою суду від 04.01.2021 року докази, а саме копії документів пенсійної справи.

4.2. Заяв та клопотань іншого характеру від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.06.2020 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком, яку призначено згідно Закону № 1058-ІV. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 44 роки 6 місяців 17 днів.

5.2. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.08.1979 року та довідок: Костичанівської музичної школи від 0308.2020 року №4, від 03.08.2020 року №13 Комунальної установи «Новоселицька музична школа» (а.с. 38-44), позивач працювала:

- з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року - у Костичанівській музичній школі на посаді - викладача по класу фортепіано;

- з 16.08.1982 року - у Комунальній установі «Новоселицька музична школа» на посаді - викладача по класу фортепіано.

5.3. Аргументами сторін підтверджується, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Однак, листом від 05.10.2020 року №2400-0208-8/27434 ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомило позивача, що їй відмовлено у виплаті грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. В листі зазначено, що ОСОБА_1 з 24.06.2020 призначено пенсію за віком при загальному страховому стажі 44 роки 6 місяців 17 днів. Відповідно до Переліку 909 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26.09.2002 року) дитячі музичні школі, школи мистецтв відносяться до позашкільних навчальних закладів, де передбачені такі посади: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної робота, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами) художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи, однак посада викладача позашкільних навчальних закладе вказаним Переліком не передбачена. Відтак, вказано, що спеціальний стаж, до якого можна зарахувати період роботи викладача музичної школи з 20.08.1979 року по 24.06.2020 року (до місяця звернення за призначенням пенсії) становить 13 років 4 місяці 17 днів, чого недостатньо для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій (а.с. 9-11).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом оскарження у цій справі є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району і з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» Новоселицької міської ради Чернівецької області, і як наслідок не здійснення виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Відтак, суд у цій справі надасть оцінку такій відмові ГУ ПФУ в Чернівецькій області через призму верховенства права.

6.2. Конституцією України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

6.3. Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

6.4. Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

6.5. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Конституції України).

6.6. Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

6.7. Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

6.8. Кабінет Міністрів України Постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

6.9. Порядок № 1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

6.10. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909.

6.11. Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

6.12. Відповідно до пункту 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

6.13. Згідно з пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

6.14. Суд зазначає, що з огляду на аргументи сторін, ключовим питанням даної справи є те, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області при призначенні пенсії за віком не зарахувало до спеціального страхового стажу позивача, що дає право на призначення грошової допомоги, повністю періодів роботи з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальній установі «Новоселицька музична школа».

6.15. Відповідно до статті 28 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року №1060-XII (чинного до 28 вересня 2017 року) (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

6.16. Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, зокрема, позашкільну освіту.

6.17. Статтею 4 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22 червня 2000 року №1841-III (далі - Закон №1841-III) визначено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

6.18. Статтею 12 Закону №1841-III та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 06 травня 2001 року №433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

6.19. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

6.20. Отже, позашкільна освіта є складовою системи освіти.

6.21. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік №909).

6.22. Згідно з розділом 1 Переліку №909 що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах посадами, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, є: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

6.23. Таким чином, наведеним Переліком визначено навчальні і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.

6.24. Разом з цим, Кабінетом Міністрів України дорученням від 06 січня 1995 року №397/21 погоджено поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання Порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, без внесення змін до неї, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01 лютого 1995 року №01-3/133-02-2.

6.25. Вказане свідчить про те, що особа, яка займає посаду викладача в музичній школі, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, і робота на такій посаді дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Отже, стаж роботи особи на посаді викладача повинен зараховуватися до страхового стажу відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ, навіть якщо така посада прямо не передбачена Переліком №909.

6.26. Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17, відповідно до якої викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

6.27. З оскаржуваної відмови, яка оформлена листом від 05.10.2020 року №2400-0208-8/27434, видно, що відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до спеціального стажу позивача повністю періодів роботи позивача з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальній установі «Новоселицька музична школа».

6.28. Однак, зважаючи на наведені вище положення законодавства, суд вважає, що періоди роботи позивача з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» повинні зараховуватись до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і який у сукупності становить понад 30 років, що відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV надає право їй на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

7.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, не зарахувавши періоди роботи позивача з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі Новоселицького району та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», діяв не на підставі Конституції та законів України.

7.4. Відтак, відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

7.5. Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

7.6. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

8.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією №53419273 від 22.12.2020 року (а.с. 5).

8.3. Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1681 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

8.4. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем окрім сплати судового збору, понесено витрати на правничу допомогу.

8.5. Так, відповідно до доданих позову доказів ОСОБА_1 за наслідками розгляду адміністративної справи №600/2930/20-а понесено судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 2000 грн.

8.6. На підтвердження понесення судових витрат, представник позивача суду надав:

- копію договору доручення на представництво та ведення справ в державних органах та суді від 15.12.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Винту С.Б. (а.с. 15 зворотній бік);

- розрахунок витрат на правову допомогу, згідно якого послуги надані на суму 2000 грн (а.с. 15);

- квитанцію про оплату послуг надання правової допомоги №53419154 від 22.12.2020 року на загальну суму 2000 грн. (а.с. 16).

8.7. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

8.8. У цій справі судом задоволено у повному обсязі позов ОСОБА_1 , який в розумінні КАС України не є суб`єктом владних повноважень, а тому судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

8.9. Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

8.10. Статтею 134 КАС України врегульовані питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

8.11. Зокрема, відповідно до частин 3,4 цієї статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

8.12. Представником позивача надано суду договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) та первинні документи, які підтверджують понесені ОСОБА_1 витрати.

8.13. Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

8.14. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6 статті 134 КАС України).

8.15. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 7 статті 134 КАС України).

8.16. Згідно наявних у матеріалах справи доказів позивачем за послуги правової допомоги сплачено 2000 грн.

8.17. Приписами частини 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (частини 2, 3 статті 30 вищевказаного Закону).

8.18. Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

8.19. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

8.20. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо, однак вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

8.21. Як зазначено судом вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 7 статті 134 КАС України).

8.22. Представник відповідача клопотання щодо зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суду не надав та не вчинив жодних дій щодо доведення неспівмірності витрат.

8.23. Зазначене право належить виключно відповідачеві і суд самостійно не вправі доводити неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

8.24. При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду стосовно вирішенні питання про розподіл судових витрат, викладену в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Великою Палатою зроблено висновок, що саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів. Зазначену правову позицію суд, згідно частини 5 статті 242 КАС України, враховує при вирішенні питання про розподіл судових витрат у цій справі та не вбачає підстав для відступлення від неї.

8.25. Так, згідно розрахунку витрат на правову допомогу, адвокатом Винту С.Б. надано послуги правничої допомоги ОСОБА_1 в грошову еквіваленті на 2000 грн.

8.26. Проаналізувавши складність справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідає умовам співмірності.

8.27. За таких обставин, суд приходить до висновку, що судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесенні позивачем у зв`язку із розглядом адміністративної справи №600/2930/20-а підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 20.08.1979 року по 11.08.1982 року на посаді викладача з класу фортепіано в Костичанівській музичній школі та з 16.08.1982 року по 24.06.2020 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Комунальній установі «Новоселицька музична школа» до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підпадає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №53419273 від 22.12.2020 року судового збору у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58022, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя О.В. Анісімов