Справа № 360/730/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/730/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання: Печегіної Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування акту розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого звернувся представник позивача - адвокат Чернобай Сергій Сергійович (далі - представник позивача), до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі також - відповідач, ГУМВС України у Луганській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт від 22.01.2021 розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015 згідно рапорту від 10.07.2020, та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.08.1996. З 07.11.2015 був прийнятий на службу в Національну поліцію України на постійній основі.

У відповідності до наказу ГУ МВС у Луганській області від 19.01.2015 ОСОБА_1 був відряджений з 23.01.2015 по 02.02.2020 до смт. Станиця Луганська для ефективного виконання завдань, визначених Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про міліцію», несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення АТО.

29.01.2015 позивач ніс службу на блок-посту «5-а лінія», що знаходився в смт. Станиця Луганська. Під час мінометного обстрілу незаконними збройними формуваннями даного блок-посту, приблизно о 17-00 год., на відстані 4-6 метрів від нього розірвалася мінометна міна, і вибуховою хвилею його відкинуло на бетонні блоки, через що він сильно вдарився головою та тулубом об них та втратив свідомість.

Після даного випадку позивач знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні Станично-Луганської центральної районної лікарні з діагнозом закрита черепна мозкова травма, струс головного мозку, забій голови. Після лікування зазначена травма його особливо не турбувала. Однак, з плином часу він знову став відчувати сильний головний біль.

30.04.2020 позивач звернувся до лікарні ДУ «ТМО МВС України по Луганській області», де був госпіталізований до 12.05.2020.

10.07.2020 позивач звернувся з рапортом до голови ліквідаційної комісії ГУМВС у Луганської області, в якому просив провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним 29.01.2015 під час виконання службових завдань, додавши до нього всі необхідні документи.

Листом від 29.07.2020 відповідач відмовив ОСОБА_1 у проведенні службового розслідування.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №360/3077/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015 відповідно до рапорту від 10.07.2020 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

На виконання даного судового рішення, відповідач провів розслідування нещасного випадку, за результатом якого був складений акт форми Н-5 від 21.01.2021.

За висновками комісії, яка провела розслідування, нещасний випадок з ОСОБА_1 на облік не береться, акт про нещасний випадок не складається.

При цьому комісія мотивувала свій висновок тим, що у відповідності до п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 247.12.2002 №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення здоров`я, поранення травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, що призвели до втрати працівником непрацездатності на один робочий день чи більше, або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день.

За висновками комісії, оскільки ОСОБА_1 згідно з записами в книзі служби нарядів особового складу БПСМОП «Чернігів» з 25.01.2015 по 02.02.2015 перебував на цілодобовому чергуванні та відсутні відмітки про його відсутність, перебуванні на лікарняному, то відсутні підстави для складання акта про нещасний випадок за формою Н-1.

Із зазначеними висновками комісії позивач не згоден та вважає їх такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки нещасний випадок стався з ним під час виконання ним службових обов`язків безпосередньо на місці несення служби. Комісія необґрунтовано надала перевагу записам в книзі служби нарядів, а не медичним документам, які надавались позивачем.

Позивач вважає акт від 22.01.2021 розслідування нещасного випадку, що стався з 29.01.2015, протиправним та таким, який підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 22.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.03.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії заперечувало проти позовних вимог з огляду на наступне.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі № 360/3077/20, ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії було проведено розслідування нещасного випадку, що стався з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВСУ України в Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 29.01.2015, на підставі наказу голови ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 24.12.2020 № 15 «Про проведення розслідування нещасного випадку, за рішенням Луганського окружного адміністративного суду».

Спірні правовідносини врегульовано «Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», який затверджено наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

Пунктом 3.1. Порядку чітко визначено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги. Таким чином, на думку відповідача, позивач з невідомих відповідачу підстав прямо порушив порядок повідомлення керівника про нещасний випадок, який стався з ним 29.01.2015 під час несення служби.

Відповідно до записів в наданій копії книги служби нарядів особового складу БПСМОП «Чернігів», ОСОБА_1 перебував на цілодобовому чергуванні 29.01.2015, 30.01.2015, 31.01.2015, відмітки про його відсутність, перебування на лікарняному або лікуванні відсутні.

Належним чином оформлена довідка (складена відповідно до вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян) про перебування на лікарняному у зв`язку з мінно-вибуховим ураженням або контузією відсутня, та не вказано про втрату працездатності.

ОСОБА_1 з рапортом про проведення розслідування та надання актів розслідування нещасного випадку до Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області звернувся лише 10.07.2020, тобто після спливу більше ніж чотирьох років після події, яка трапилась з позивачем.

Також відповідач зазначив, що через тривалий проміжок часу з моменту події, зазначеної у рапорті ОСОБА_1 , заходи, передбачені у п. 3.8 Порядку, виконати неможливо.

У довідці, виданої КНП «Станично-Луганське РТМО» від 11.02.2015, вказано діагноз: «ЗЧМТ, СГМ, забій голови». Але, мінно-вибухове ураження або контузія не вказані.

Службове розслідування підрозділом, де проходив службу позивач, по факту отримання тілесних ушкоджень 29.01.2015 в результаті мінометного обстрілу блок-посту розташованого на перехресті вулиць 5а Лінія та 1-го Травня смт. Станиця-Луганська Луганської області не проводилось, а ОСОБА_1 , у свою чергу, висновок службового розслідування з цього приводу не надав.

Комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , було обґрунтовано надано правову оцінку обставинам та відповідно до проведеного розслідування не вдалося з`ясувати причини отримання травми ОСОБА_1 , а тому акт (за формою Н-5* від 22.01.2021), складений комісією, призначеною наказом голови ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 24.12.2020 № 15 за фактом розслідування нещасного випадку, що стався з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВСУ України в Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 29.01.2015, не підлягає скасуванню, спеціальне розслідування нещасного випадку, на думку відповідача, проведено з дотриманням вимог та в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, відповідач зазначив, що з огляду на вищевикладене підстави для визнання протиправним та скасування акту від 22.01.2021 про розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015, у Порядку, затвердженому наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлені такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (арк. спр. 12-13,14).

Позивач має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.08.2015 (арк. спр. 11).

Відповідно до наказу ГУ МВС у Луганській області від 19.01.2015 № 145 ОСОБА_1 був відряджений з 23.01.2015 по 02.02.2020 до смт. Станиця Луганська для ефективного виконання завдань, визначених Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про міліцію», несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення АТО (арк. спр. 43-44).

Відповідно до довідки поліклінічного відділення Станично-Луганської ЦРЛ КНП «Станично-Луганське РТМО» КНП ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 29.01.2015 по 11.02.2015 у Станично-Луганській ЦРЛ у хірургічному відділенні з діагнозом: закрита черепна мозкова травма, струс головного мозку, забій голови (арк. спр. 10, 39,40).

Відповідно до частини четвертої статті 48 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3077/20 встановлено, що з 30.04.2020 по 12.05.2020 позивач перебував на лікуванні в неврологічному стаціонарі ДУ «ТМО МВС України по Луганській області». Основний діагноз: остеохондроз шийного відділу хребта, ускладнений екструзією м/х дисків С3-С-4-С5, дефостеоартроз правого суглобу. Синдром хребетної артерії. Вестибулоатактичний синдром нерізко виражений. Цервікобрахіалгія. Супут: наслідки ЗЧМТ. Струс головного мозку 28.01.2015, астеновегетативний синдром помірно виражений. Ангіопатія сітківки обох очей.

10.07.2020 позивач звернувся з рапортом до голови ліквідаційної комісії ГУМВС у Луганської області про проведення розслідування та надання актів розслідування нещасного випадку, що стався 29.01.2015 в результаті мінометного обстрілу блок-посту, розташованого на перехресті вулиць 5а Лінія та 1-го Травня смт. Станиця -Луганська Луганської області, додавши до рапорту: пояснення свідків події, витяг з архівного документа - наказ ГУМВСУ у Луганській області від 19.01.2015 № 145 « Про відрядження працівників ГУМВСУ в зоні АТО на території Луганської області», копія посвідчення про відрядження ОСОБА_1 , довідка КНП «Станично-Луганське РТМО», надана ОСОБА_1 11.02.2015 року, копія виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 423 від 12.05.2020, довідка від КНП «Станично-Луганське РТМО» від 25.06.2020, копії ЄО № 171 від 29.01.2015 Станично-Луганського РОВД Луганської області про здійснення мінометних обстрілів невідомими особами зі сторони пам`ятника « Князя Ігоря » по блок посту БПСМОП «Чернігів» смт. Станиця Луганська, копія книги служби нарядів особового складу БПСМОП «Чернігів» з 25.01 по 02.02.2015.

Листом від 29.07.2020 відповідач відмовив позивачу в проведенні службового розслідування.

Не погодившись із зазначеною бездіяльністю відповідача, позивач оскаржив її до Луганського окружного адміністративного суду, який в свою чергу своїм рішенням у справі № 360/3077/20 визнав протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо не проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015; зобов`язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015 відповідно до рапорту від 10.07.2020 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (арк. спр. 62-67).

На виконання вказаного рішення, ГУ МВС у Луганській області в особі ліквідаційної комісії винсено наказ від 24.12.2020 № 15 про проведення розслідування нещасного випадку з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 (арк. спр. 31).

За результатами проведеного розслідування складено акт форми Н-5* від 22.01.2021, згідно із висновками якого у відповідності до п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 247.12.2002 №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, що призвели до втрати працівником непрацездатності на один робочий день чи більше, або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день. За висновками комісії, оскільки ОСОБА_1 згідно з записами в книзі служби нарядів особового складу БПСМОП «Чернігів» з 25.01.2015 по 02.02.2015 перебував на цілодобовому чергуванні, та відсутні відмітки про його відсутність, перебуванні на лікарняному, то відсутні підстави для складання акта про нещасний випадок (арк. спр. 4-8, 32-34).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Приписами статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, розроблений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року за №1346.

Згідно пункту 2.1. Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Пунктом 2.2. Порядку № 1346 встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку № 1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Приписами пункту 3.2 Порядку № 1346 встановлено, що керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: - терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально - профілактичного закладу; - повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; - зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків. У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов`язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС.

Відповідно пункту 3.5 Порядку № 1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Згідно із пунктом 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Пунктом 3.9 Порядку № 1346 встановлено, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час:- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно з пунктом 3.10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: - безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); - спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; - травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); - раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

За приписами пункту 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: - за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; - унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; - під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; - у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

За приписами пункту 3.15 Порядку № 1346, затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі, а також надсилаються: - керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) та всіма іншими матеріалами розслідування; - керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) і копіями всіх матеріалів розслідування; - органу, до сфери управління якого належить підрозділ, - акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*); - до особової справи потерпілого - акт Н-1* (НТ*).

На вимогу потерпілого керівник зобов`язаний ознайомити потерпілого або особу, яка представляє його інтереси, з матеріалами розслідування нещасного випадку.

За приписами пункту 4.1 Порядку № 1346, спеціальному розслідуванню підлягають: - випадки загибелі працівників; - групові нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров`я; - випадки смерті в підрозділі; - випадки зникнення працівників; - нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України).

Згідно пунктів 4.5, 4.6 Порядку № 1346 спеціальне розслідування нещасних випадків (у тому числі поранень) проводиться протягом не більше 10 робочих днів. У разі необхідності встановлений термін може бути продовжений керівником органу, який призначив розслідування. За результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5*, а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

Судом встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 № 360/3077/20 комісією, призначеною наказом від 24.12.2020 № 15, проведено розслідування нещасного випадку, що стався з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт від 22.01.2021 (арк. спр. 32-34).

Вказаним актом встановлені обставини при яких відбулася подія, а саме:

29.01.2015 ОСОБА_1 проходив службу на блок посту 5-а Лінія БПСМОП «Чернігів» смт. Станиця Луганська. Відповідно до пояснень позивача, починаючи, приблизно, з 13-00 години по блокпосту зі сторони пам`ятника « Князю Ігорю » був здійснений інтенсивний мінометний обстріл незаконними збройними формуваннями. Приблизно о 17-00 біля ОСОБА_1 , на відстані 4-6 метрів, розірвалась мінометна міна, і вибуховою хвилею його відкинуло на бетонні блоки. Позивач сильно вдарився головою та тулубом об них і втратив свідомість.

У зв`язку з отриманими травмами лікувався в хірургічному відділені Станично-Луганської центральної лікарні з 29.01.2015 по 11.02. 2015 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забій голови, що підтверджено довідкою від 11.02.2015 в якій вказано діагноз: «ЗЧМТ, СГМ, забій голови», мінно-вибухове ураження або контузія не вказані, не вказано ні про втрату працездатності ОСОБА_1 , ні про надання останньому лікарняного листа (арк. спр. 40), листом від 25.06.2020 б/н (арк. спр. 39).

Поясненнями колишніх співробітників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на той час також перебували на блок-посту 5-а Лінія БПСМОП «Чернігів» смт. Станиця Луганська, підтверджено факт травмування ОСОБА_1 29.01.2015 (арк. спр. 35-36).

У зв`язку з тим, що з моменту настання події минув тривалий проміжок часу, комісії з розслідування нещасного випадку не вдалося обстежити місце події, з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку з підполковником міліції ОСОБА_1 , визначити осіб, які припустилися порушення нормативно - правових актів та відповідність умов служби вимогам нормативно-правових актів про охорону праці, долучити до матеріалів розслідування висновок щодо наявності в організмі постраждалого алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

У копіях ЄО № 171 від 29.01.2015 Станично-Луганського РОВД Луганської області про здійснення мінометних обстрілів невідомими особами зі сторони пам`ятника « Князя Ігоря » по блок посту БПСМОП «Чернігів» смт. Станиця Луганська вказано лише факти обстрілів, однак інформація щодо жертв та травмованих відсутня (арк. спр. 38, 38 зв.).

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 24.12.2020 № 27/лк інформація про факт нещасного випадку, що стався з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 29 січня 2015 року, та копії матеріалів розслідування нещасного випадку відсутні (арк. спр. 42).

Також відсутня інформації про проведення службового розслідування за даним фактом.

Як вже вказано вище, згідно пункту 2.1. Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (утому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

У відповідності до пункту 3.5. Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Як вбачається зі змісту вказаних вище норм, п.3.1. та п. 3.5. Порядку № 1346 закріплюють порядок повідомлення керівника органу про факт нещасного випадку та регулюють порядок організації розслідування нещасного випадку при наявності відповідних умов та належних доказів, які б підтверджували сам факт травмування особи та відповідності наслідків такого травмування вимогам п. 2.1. Порядку № 1346.

Суд вважає, що у зв`язку з неповідомленням позивачем у січні 2015 року свого керівництва про можливу надзвичайну подію, яка могла статися 29.01.2015, не проведенням відповідного службового розслідування, у свою чергу позбавляє можливості зараз встановити всі важливі обставини отримання травми.

На думку суду, звернення позивача із заявою про проведення службового розслідування до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області лише у 2020 році, тобто більше ніж через 5 років після події, та інші встановлені судом обставини не дозволили констатувати Комісії відповідача отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, з чим суд змушений погодитися із вказаним висновком відповідача.

Суд зауважує, що пояснення свідків події ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не в повній мірі підтверджуються наявною документацією, отриманою під час розслідування нещасного випадку, у зв`язку із спливом значного часу та знищенням більшої частини документів, які могли б підтвердити або спростувати вказані пояснення, а тому немає можливості встановити усі обставини події, умови та причини отримання позивачем травми та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

З врахуванням викладеного, відповідачем правомірно зроблено висновок про те, що у зв`язку з тим, що в ході розслідування комісії не вдалося з`ясувати причини отримання травми з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВС України у Луганській області, нещасний випадок з заступником начальника відділу моніторингу УБНОН ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_1 на облік не береться, акт про нещасний випадок не складається.

У контексті викладеного, вимога позивача зобов`язати відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015 згідно рапорту від 10.07.2020 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідач покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішуються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статями 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування акту від 22.01.2021 розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015; зобов`язання Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 29.01.2015 згідно рапорту від 10.07.2020, та прийняття рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця