Справа № 280/3719/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3719/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року (суддя Артоуз О.О., повний текст рішення складено 16.11.2020) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2020 № 176 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділу превенції Мелітопольського відділу поліції Головного управління поліції в Запорізькій області та наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2020 № 689 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділу превенції Мелітопольського відділу поліції Головного управління поліції в Запорізькій області з 18.05.2020; стягнути з Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що зібрані в ході службового розслідування матеріали підтверджують порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських. Такі порушення виразилися у несповіщенні найближчого органу поліції про факт отримання від громадянина ОСОБА_2 повідомлення щодо дорожньо-транспортної події, яка призвела до смерті потерпілої особи, у використанні свого службового становища всупереч інтересам служби, а саме сприянні у залишенні місця події ОСОБА_2 - учасником дорожньо-транспортної події, яка призвела до спричинення смерті потерпілої особи, перешкоджанні встановленню обставин вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також у невжитті заходів з припинення неправомірних та неетичних дій своїх підлеглих.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 09.06.2017 обіймав посаду начальника відділу превенції Мелітопольського відділу поліції Головного управління поліції в Запорізькій області.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 16.03.2020 № 470 було призначено службове розслідування за фактом знаходження на місці події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.03.2020 близько 20-00 год. на 414 кілометрі автошляху М-18 ОСОБА_1 та його підлеглих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які перебували поза службою, та які під час спілкування з заступником начальника управління - начальника ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 не контролювали свою поведінку, емоції та не дотримувалися субординації.

З результатами проведеного службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, про що видано наказ № 689 від 18.05.2020.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 18.05.2020 № 176 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи оцінку правомірності таких наказів в частині ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно зі ст. 12 Закону дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За приписами стаття 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, за приписами якого службове розслідування призначається за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

З обставин даної справи вбачається, що 14.03.2020 ОСОБА_1 не перебував на службі через вихідний день та святкував День народження власної дружини. Ввечері дружині позивача зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила про настання ДТП на автошляху «Харків-Смферополь», неподалік від південного в`їзду у м. Мелітополь. В свою чергу ОСОБА_7 повідомила цю інформацію позивачеві, який одразу виїхав до вказаного місця. На місці пригоди перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , які є родичами позивача, а також поліцейські та медики. Через це позивач не вважав за необхідне додатково повідомляти поліцію щодо настання ДТП та покинув місце події. Через деякий час позивачеві зателефонував ОСОБА_9 та наказав терміново прибути на місце події. Позивач повторно прибув на місце події, де знаходилися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 а також ОСОБА_2 . Між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувалася суперечка, у яку ОСОБА_1 не втручався, адже остання розпочалася без його присутності та позивач не був обізнаний на якому підґрунті та з якого приводу суперечка відбувається. За результатами огляду ДТП було затримано ОСОБА_2 в порядку ст. 208 КПК України, при цьому позивач не вчиняв жодної дії, направленої на перешкоджання такому затриманню. У подальшому було встановлено винну у ДТП особу ОСОБА_13 , якого в подальшому було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування, відео доказом, долученим до матеріалів справи, а також показаннями свідків як з боку позивача, так і з боку відповідача, допитаних під час судового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач використовував своє службове становище всупереч інтересам служби та сприяв у залишенні місця події ОСОБА_2 .

Також вірним висновок суду першої інстанції, що відповідно до функціональних обов`язків начальника відділу превенції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 не відноситься контроль за поведінкою підлеглих поза межами несення служби, а тому позивач не може нести дисциплінарну відповідальність за поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка не пов`язана з несенням служби останніми.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в ході розгляду справи судом не підтверджено факт порушення з боку позивача вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських.

Оскаржувані накази носять протиправний характер та підлягають скасуванню з поновленням позивача на посаді, з якої його було звільнено, із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що вірно визначено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року в адміністративній справі № 280/3719/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 13 квітня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова