Справа № 380/9985/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Львів справа № 380/9985/20

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної казначейської служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, (Відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної казначейської служби України, в якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2021 року (а.с.102) просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 2790 від 22.05.2020 Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників (?Накл) в розмірі 277274,15 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () Державній казначейській службі України для відновлення рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» у строк, передбачений законом;

- стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2020 з даних, розміщених в розділі «реєстри» на сайті ДПС України, ТОВ «Галілео Захід» дізналося, що контролюючим органом за самостійним рішенням 22.05.2020 анульовано реєстрацію ТОВ «Галілео Захід» платником податку на додану вартість у зв`язку з наданням декларацій про відсутність поставок.

Так, позивач зазначає, що в порушення вимог п.184.10 ст. 184 ПК України, відповідач не повідомив ТОВ «Галілео Захід» протягом трьох робочих днів після анулювання такої реєстрації, не надіслав оскаржуване рішення від 22.05.2020 року про анулювання реєстрації платника ПДВ на адресу платника податків.

Позивач вказав, що 02.05.2019 слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова, розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погодженого прокурором, про накладення арешту на майно у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000093 від 07.02.2019, постановив ухвалу в справі № 463/3239/19, відповідно до якої накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою - м. Київ, Львівська площа, 8, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ «Галілео Захід» () на які позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали. Суд доручив виконання вказаної ухвали саме Державній фіскальній службі України.

Внаслідок вказаних дій, згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі № 463/3239/19, з 02.05.2019 ТОВ «Галілео Захід» не має змоги здійснювати господарську діяльність та були створені перешкоди для виконання обов`язків підприємства щодо належного ведення податкового обліку, сплати до бюджету податків, зборів за наслідками діяльності, розрахунків з контрагентами.

Зазначає, що у зв`язку з фактичним припиненням (блокуванням) господарської діяльності, внаслідок згаданого судового рішення від 02.05.2019 ТОВ «Галілео Захід» було змушене подавати в період з травня 2019 року по травень 2020 року декларації з ПДВ з відомостями про відсутність господарської діяльності.

Позивач стверджує, що відсутність господарської діяльності ТОВ «Галілео Захід» є виключно результатом рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 та дій ДПС щодо блокування платнику можливості реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, що ТОВ «Галілео Захід» оформивши 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару ТОВ «Марун Трейд» () в ЄРПН отримало 12.02.2020 відповідь з ДПС України, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Крім цього, позивач вказує, що товариство неодноразово зверталось впродовж року до Личаківського районного суду м. Львова з клопотаннями про скасування накладеного арешту на ліміти ПДВ для можливості здійснення господарської діяльності, звертаючи увагу на протиправність вказаного арешту та не відповідність його вимогам ПК України, але суд відмовив в клопотаннях вказавши, що в застосуванні арешту не відпала потреба і таке втручання в діяльність платника є виправданим.

Позивач вважає дане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам Податкового кодексу України, стверджує, що таке рішення прийняте без з`ясування фактичних обставин господарської діяльності і причин оформлення та подання ТОВ «Галелео Захід» податкової звітності з ПДВ в період з травня 2019 року по травень 2020 року.

15.12.2020 року позивачем подано заперечення на відзив, в якому позивач додатково звернув увагу суду, що долучена до відзиву копія супровідного листа до оскаржуваного рішення датовано 21.05.2020 роком, тобто за день до прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 22.05.2020 року.

Крім цього, зазначив, що відповідачем не спростовано аргументів позивача та, зважаючи на викладені фактичні обставини, у період з 02.05.2019 по 01.06.2020 року позивач був позбавлений можливості вплинути на податкові показники на своєму рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, і як наслідок, на формування своїх подальших податкових зобов`язань/податкового кредиту через накладений арешт. Вказує, що посилання відповідача на те, що позивач в апеляційному порядку не оскаржував ухвали про арешт є недостовірними, оскільки як зазначено в позові платник податків неодноразово оскаржував ухвалу про арешт, і арешт на сьогоднішній день не скасовано.

Також позивач зазначив у заяві від 19.01.2021 року (а.с.90), що понесені ним витрати на правничу допомогу становлять 7200 грн.

Саме тому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення № 2790 від 22.05.2020 Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» і врахувати, що фактично заявлені позовні вимоги є похідними від анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи та, зважаючи на викладені факти підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач 30.11.2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що ТОВ «Галілео Захід», яке зареєстровано платником ПДВ 01.01.2018, подавало податкову звітність з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з 01.05.2019 по 30.04.2020 з нульовими показниками. Рішенням ГУ ДПС у Львівській області № 2790 від 22.05.2020 анулювало реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Галілео Захід».

Відповідач вказав, що підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є подання протягом 12 послідовних податкових місяців до контролюючого органу податкової звітності з податку на додану вартість, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. З урахуванням вищенаведеного та відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст.184 ПК України складено реєстр податкових декларацій від 21.05.2020 № 2451/54-04/42529487 та прийнято рішення №2790 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 22.05.2020 року.

Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що у зв`язку з прийняттям ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі № 463/3239/19, відповідно до якої накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, ТОВ «Галілео Захід» не мало змоги здійснювати господарську діяльність та створені перешкоди для виконання обов`язків підприємства щодо належного ведення податкового обліку, сплати до бюджету податків за наслідками діяльності є безпідставними. Вказав, що відповідно до частини 7 ст. 173 КПК України підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна. Позивач в апеляційному порядку вищенаведені ухвали про арешт майна не оскаржував.

Крім цього, відповідач зазначив, що частинами 1, 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Отже, з метою усунення негативних наслідків необґрунтованого застосування арешту майна клопотання про його скасування розглядається не пізніше 3 днів після його надходження до суду.

Вважає, що таким чином, саме добросовісний платник податків у разі необґрунтованого арешту майна повинен найскоріше, після дізнання про арешт, звернутися до відповідного суду про його скасування, з метою мінімізації негативних наслідків такого арешту. Проте, як зазначив позивач у позовній заяві, він фактично припинив господарську діяльність внаслідок ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі № 463/3239/19 у період з травня 2019 року по травень 2020 року, не оскаржуючи вищезазначену ухвалу, не звертаючись з відповідним клопотанням. Лише 01.06.2020 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова було скасовано арешт на суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування.

Крім цього, відповідач вказав, що оскільки адміністратором системи електронного адміністрування ПДВ є ДПС України, то відповідно позовна вимога про зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи ТОВ «Галілео Захід» - безпідставно сформована до відповідача ГУ ДПС у Львівській області.

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України надіслала 22.03.2021 року пояснення, в яких зазначила, що здійснює свою діяльність відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року №215, і не несе відповідальності за протиправні дії чи бездіяльність фізичних та юридичних осіб. Просить врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (із змінами та доповненнями). Відтак рішення про стягнення коштів з ГУ ДПС у Львівській області може бути виконане Головним управлінням Казначейства відповідно до вимог даного Порядку, а виконавчі документи, що зобов`язують боржника вчинити певні дії виконуються державним виконавцем в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Просить врахувати дані пояснення та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 11 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду, що відображена в протоколі судового засідання від 21.01.2021 року продовжено строк підготовчого судового засідання на 30 днів.

Ухвалою від 09.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну казначейську службу України.

23.03.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача, в якій зазначено, що зважаючи на епідеміологічну ситуацію і з урахуванням, що позивач надав усі необхідні документи та докази в підготовчому судовому засіданні та під час розгляду справи по суті, висловився стосовно позовних вимог, а тому просить розглядати справу в письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, із урахуванням епідеміологічної ситуації, оскільки немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» зареєстроване в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа () та зареєстроване як платник податку на додану вартість 01.11.2018 за номером 39.

02 травня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова розглянув у судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погодженого прокурором, про накладення арешту на майно, у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000093 від 07.02.2019 та постановив ухвалу в справі № 463/3239/19, відповідно до якої накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою - м. Київ, Львівська площа, 8, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ «Галілео Захід» (), на які ТОВ «Галілео Захід» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали (а.с. 11-14).

ТОВ «Галілео Захід» оформило 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару ТОВ «Марун Трейд» () в ЄРПН (а.с. 25).

З ДПС України 12.02.2020 р. позивачем отримано квитанцію №1, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. (а.с. 26).

22 травня 2020 року контролюючим органом анульовано реєстрацію платником податку на додану вартість ТОВ «Галілео Захід» у зв`язку з наданням декларацій про відсутність поставок про що прийнято рішення № 2790 (а.с. 65-66).

Відповідно до витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних сума ПДВ на запит позивача від 26.05.2020 становить 277274,15 грн. (а.с. 40).

Відповідно до витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних сума ПДВ на запит позивача від 12.10.2020 становить «-» (а.с.41).

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід», саме тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України).

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку на додану вартість визначено пунктами 181.1 та 181.2 ст. 180 ПК України, а саме: у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість передбачено ст. 183 ПК України, п.183.14 якої передбачено, що форми реєстраційної заяви, заяви про анулювання реєстрації, а також положення про реєстрацію платників податку затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1130 від 14.11.2014 (далі - Положення № 1130), яке розроблено відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначено порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Відповідно до підпункту «г» п. 5.1 Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно п. 5.2 Положення №1130 анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Згідно п. 182.1 ст. 180 ПК України якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України).

Системний аналіз наведених приписів дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

Тобто, в даному випадку має місце пасивна поведінка суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для прийняття рішення ГУ ДПС у Львівській області від 22.05.2020 року стало подання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з травня 2019 року по травень 2020 року з нульовими показниками, про що відповідачем складено реєстр податкових декларацій (податкових розрахунків) від 21.05.2020 № 2451/54-04/42529487 (а.с. 68).

В той же час, судом встановлено, що ухвалою про арешт майна слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б. від 02.05.2019 року у справі №463/3239/19 накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою - м. Київ, Львівська площа, 8, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ «Галілео Захід» (), на які ТОВ «Галілео Захід» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали.

Позивачем вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку, проте Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2019 р. у справі №463/3239/19, в задоволенні апеляційної скарги в частині скасування арешту позивачу відмовлено (а.с.15-20).

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово звертався з клопотаннями до Личаківського районного суду м. Львова про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.05.2019 року, однак в задоволенні таких клопотань йому відмовлено, що підтверджується Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2019 року у справі №463/8119/19, від 27.12.2019 року у справі №463/3239/19.

Крім цього, судом встановлено, що ТОВ «Галілео Захід» оформило 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару ТОВ «Марун Трейд» () в ЄРПН. Проте, з ДПС України 12.02.2020 р. позивачем отримано квитанцію №1, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем вживались всі можливі процесуальні заходи з метою скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 року у справі №463/3239/19, шляхом оскарження її в апеляційному порядку та звертаючись неодноразово до Личаківського районного суду м. Львова з клопотаннями про скасування такого арешту.

Тому суд не враховує твердження відповідача про те, що позивач вказану ухвалу від 02.05.2019 року про арешт майна не оскаржував, як і не звертався до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту в період з травня 2019 року по травень 2020 року.

Суд також враховує, що відповідачем не спростовано факт наявності суми податку у розмірі 2703727,34 грн., на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також суд погоджується із доводами позивача, що в порушення вимог п.184.10 ст. 184 ПК України, відповідач не повідомив ТОВ «Галілео Захід» протягом трьох робочих днів після анулювання такої реєстрації і не надіслав оскаржуване рішення від 22.05.2020 року про анулювання реєстрації платника ПДВ на адресу платника податків.

Адже наведеною нормою встановлено імперативний обов`язок контролюючого органу, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника податку, письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

В той же час, жодні належні та допустимі докази щодо повідомлення позивача про прийняття спірного рішення матеріали справи не містять, не надані такі відповідачем і під час розгляду справи.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що подання позивачем декларацій зі сплати податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з травня 2019 року по травень 2020 року з нульовими показниками відбулося не внаслідок пасивної поведінки платника податків щодо ведення господарської діяльності, а внаслідок неможливості її ведення через блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ з незалежних від позивача обставин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України для прийняття рішення щодо анулювання реєстрації ТОВ «Галілео Захід» як платника податку на додану вартість, відтак позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 22.05.2020 року Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39, підлягає задоволенню.

Оскільки наслідком прийняття неправомірного рішення стало позбавлення позивача належного майна (грошових коштів), суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права має бути не тільки скасування оскаржуваного рішення податкового органу, а й зобов`язання відповідача поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників (?Накл) в розмірі 277274,15 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () Державній казначейській службі України для відновлення рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» у строк, передбачений законом, суд враховує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 569 від 16.10.2014 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Порядок № 569).

Пунктом 4 Порядку № 569 визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДПС надсилає Казначейству не раніше, ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку.

Казначейство відповідно до вимог статті 69 Кодексу надсилає ДПС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДПС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (п. 6 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку № 569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Для закриття електронного рахунка ДПС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

Повідомлення про закриття електронних рахунків Казначейство надсилає ДПС у день закриття такого рахунка.

Водночас відповідно до п. 7-1 Порядку № 569 ДПС протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, здійснює перерахунок суми (?Накл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене). Такий перерахунок здійснюється ДПС шляхом перерахунку суми (?Накл) окремо за кожним її показником. При цьому перерахунок суми (?Накл) такого платника не здійснюється контролюючим органом у разі, коли: на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку; або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Кодексу.

Отже, чинне законодавство передбачає певний механізм відкриття та закриття електронного рахунку платника ПДВ, який первинною умовою передбачає направлення ДПС до Казначейства реєстру платників податку.

Тому, на переконання суду, вказана позовна вимога не може бути вирішена одночасно з оскарженням дій та рішення податкового органу щодо анулювання свідоцтва платника ПДВ, оскільки відсутні докази того, що податковий орган у випадку набрання рішенням законної сили не буде діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені наведеними нормами, отже дана позовна вимога є передчасною, а тому у суду відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд вважає, що під час розгляду справи відповідачем не спростовано доводів позивача щодо відсутності правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення від 22.05.2020 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід».

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано наведені приписи ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції про сплату №90144 від 06.11.2020 року, квитанції про сплату № 90177 від 06.11.2020 року та квитанції про сплату №90256 від 06.11.2020 року, позивачем сплачено усього 6306,00 грн. судового збору. Отже, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» слід 4204,00 грн. сплаченого судового збору.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7200,00 гривень суд враховує таке.

У позовній заяві позивачем зазначено, що очікувані судові витрати на правову допомогу складають 10000,00 грн. (а.с. 7).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт перший частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог вказаної норми позивач подав суду:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.46);

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 47);

Також 20.01.2020 року до суду подано договір про надання правової допомоги №23/2019 р. від 29 травня 2019 року, копія рахунку-фактури №80 від 08 жовтня 2020 року, копія замовлення №2 від 07 липня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року, копія квитанції №5 від 01.12.2020 року про сплату правової допомоги в сумі 7200,00 грн. (а.с. 90-97).

Відповідно до замовлення № 2 від 07 липня 202 року (а.с.97) позивач замовляє, а Адвокатське бюро «STETS SONS&PARTNERS» зобов`язується надати наступні послуги:

- вивчення та правовий аналіз наданих матеріалів щодо скасування 22.05.2020 р. ДПС свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Галілео Захід», кількість годин 2, вартість послуги за годину 500 грн., разом 1000 грн.;

- усна консультація щодо порядку та перспектив розгляду справи щодо оскарження та скасування рішення ДПС від 22.05.2020 про скасування свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Галілео Захід» кількість годин 1, вартість послуги за годину 500 грн., разом 500 грн.;

- підготовка та скерування необхідних адвокатських запитів у відповідні контролюючі органи з метою з`ясування підставності рішення ДПС від 22.05.2020 про скасування свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Галілео Захід», кількість годин 1, вартість послуги за годину 500 грн., разом 500 грн.;

- за необхідності написання та подання позовної заяви та інших процесуальних документів, кількість годин 5, вартість послуги за годину 500 грн., разом 2500 грн.;

- участь в судовому засіданні (сплачується по факту), 2 шт., вартість послуги 1300 грн., разом 2600 грн.

Відповідно до квитанції банку № 5 від 01.12.2020 року позивачем оплачено юридичні послуги в сумі 7200,00 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в тому числі неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині п`ятій цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходить зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.

Суд враховує, що визначені у замовленні №2 від 07 липня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року такі види послуг, наданих адвокатом, як вивчення та правовий аналіз наданих матеріалів щодо скасування 22.05.2020 р. ДПС свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Галілео Захід», кількість годин 2, вартість послуги за годину 500 грн., разом 1000 грн. та усна консультація щодо порядку та перспектив розгляду справи щодо оскарження та скасування рішення ДПС від 22.05.2020 про скасування свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Галілео Захід» кількість годин 1, вартість послуги за годину 500 грн., разом 500 грн. охоплюються фактично однією послугою адвоката підготовка позовної заяви.

Так, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, тому, із урахуванням предмету спору та обставин у даній адміністративній справі, невеликим обсягом досліджуваних доказів, суд вважає, що визначений у замовленні №2 від 07 липня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року загальний час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви та процесуальних документів тривалістю 5 год. є цілком достатнім та обґрунтованим.

Щодо відшкодування витрат за підготовку та скерування необхідних адвокатських запитів у відповідні контролюючі органи з метою з`ясування підставності оскаржуваного рішення, суд вважає необґрунтованим з огляду на те, що в ордері на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1044361 від 05 листопада 2020 року чітко зазначено, що органом, у якому надається правова допомога, є Львівський окружний адміністративний суд.

Щодо участі адвоката у судових засіданнях (орієнтовний) час 2 години суд зазначає, що згідно замовлення №2 від 07 липня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року участь в судовому засіданні (сплачується по факту), 2 шт., вартість послуги 1300 грн., разом 2600 грн. Матеріалами справи підтверджено, що представник позивача взяв участь у судових засіданнях 01.12.2020 року, 21.01.2021 року, 09.02.2021 року та 25.02.2021 року.

Крім того, у підсумку, загальна сума вартість послуг згідно замовлення №2 від 07 липня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року становить 7100,00 грн., а не 7200,00 грн., як помилково визначено сторонами Договору.

За таких обставин, на думку суду, на користь позивача належить присудити судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5100,00 грн., який є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, відтак такі належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» (вул. Городоцька, буд. 224, офіс 5, м. Львів, 79040) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 2790 від 22.05.2020 Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39;

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» () за індивідуальним податковим номером 39 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників (?Накл) в розмірі 277274,15 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілео Захід» (вул. Городоцька, буд. 224, офіс 5, м. Львів, 79040, ) 4204,00 грн. сплаченого судового збору та 5100,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 12.04.2021 року.

Суддя Клименко О.М.