Справа № 300/3514/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. справа № 300/3514/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хорта А.Р.,

представника позивача - Захарчука В.В.,

представника відповідача - Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.07.2020 за № та № , -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2020 № , яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 174680,64 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2020 № , яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 60000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.07.2020 за № та № ґрунтується на помилкових висновках, зроблених в акті фактичної перевірки № 090078 від 24.06.2020. Так, позивач зазначив, що перевіркою зроблено необґрунтовані висновки про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР). Так, позивач зазначив, що підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вказав на те, що жодного залишку товарно-матеріальних цінностей в ході проведення перевірки не виявлено. При цьому, контролюючому органу надано повний пакет первинних документів, які були підставами для формування обліку товарно-матеріальних цінностей. Звітні документи РРО за 16.06.2020 відображають фактичні залишки пального у літрах у кожному з розхідних матеріалів, внесення яких передбачено у змінний звіт АЗС за формою № 17-НП за 16.06.2020. Таким чином, РРО здійснює точний та повний контроль за залишками товарних запасів за місцем їх реалізації. На думку позивача, фактична відсутність на АЗС звіту форми 17-НП є порушенням передавання зміни оператором АЗС, а не порушенням ведення обліку товарних запасів. Щодо відсутності рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі, то позивач вказав, що такі обставини не відповідають дійсності. Так, резервуари, які розташовані на акцизному складі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , обладнані витратомірами та рівнемірами моделі УСС-1-3786, яким присвоєно серійні номери 12986, 12987 та 12988 відповідно. Вказане підтверджується довідкою від 29.05.2020, наданою контролюючому органу. Окрім цього, під час здійснення перевірки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомив контролюючий орган, що згідно акту приймання-передачі 15.06.2020, в зв`язку із виходом із ладу рівнеміри передані на ремонт, однак такі обставини відповідач залишив поза увагою. Таким чином, позивач вважає, що висновки контролюючого органу, які вказані в акті перевірки № 090078 від 24.06.2020, є необґрунтованими та не ґрунтуються на нормам податкового закону, а тому податкові повідомлення-рішення від 24.07.2020 за № та № належить скасувати.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

28.12.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. У відзиві представник відповідача зазначив, що про відсутність належного обліку пального на АЗС свідчать невідповідності відомостей про кількість отриманого та реалізованого пального, що підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової декларації з ПДВ за березень 2020, Журналу обліку надходжень нафтопродуктів на АЗС форми № 13-НП, звітами АЗС форми 17-НП, довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за 06 та 17.04.2020.. Також на дату проведення фактичної перевірки встановлено відсутність рівнемірів на трьох резервуарах, які знаходяться на акцизному складі позивача. Щодо доводів позивача про те, що рівнеміри вийшли з ладу та були здані на ремонт, то жодних повідомлень про вказані обставини контролюючому органу позивач не надав. Представник відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.07.2020 за № та № прийнято правомірно. Просить в задоволенні позову відмовити (том 1, а.с. 210-214).

29.12.2020 суд відклав розгляд справи в підготовчому судовому засіданні до 21.01.2021 у зв`язку з клопотанням представника позивача про надання часу на підготовку відповіді на відзив, який позивачем ще не отримано.

25.01.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, оформлена позивачем у формі додаткових письмових пояснень. Так, представник позивача зазначив, що контролюючим органом під час перевірки не перевірено відомості журналу форми 13-НП, первинні документи щодо поставки нафтопродуктів, що також не описано в акті перевірки № 090078 від 24.06.2020. Висновок про порушення позивачем вимог Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зроблений представниками відповідача лише на підставі відсутності змінного звіту форми 17-НП. Представник позивача звернув увагу на те, що у платника податків відсутній обов`язок щодо повідомлення контролюючого органу про передачу рівнемірів на обслуговування чи ремонт.

27.01.2021 суд оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 16.02.2021 за клопотанням представника відповідача, який просив надати час для підготовки заперечення на додаткові пояснення представника позивача від 25.01.2021.

Ухвалою від 27.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження в справі № 300/3514/20 до 09.03.2021.

16.02.2021 суд продовжив перерву в судовому засіданні до 02.03.2021 у зв`язку з витребуванням додаткових пояснень та доказів у справі від обох сторін.

02.03.2021 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 16.03.2021 у зв`язку з витребуванням додаткових пояснень.

12.03.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача від 11.03.2021 про уточнення позовних вимог. Згідно вказаної заяви від 11.03.2021 представник позивача зазначив, що законодавчий акт, що був підставою для застосування податковим повідомленням-рішенням № від 24.07.2020 штрафних санкцій в розмірі 85,00 грн., скасований на підставі Закону України № 1017-IX від 01.12.2020. Таким чином, на думку представника позивача, Закон України № 1017-IX від 01.12.2020 фактично скасував відповідальність за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а тому податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2020 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 85,00 грн. також підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.03.2021 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача від 11.03.2021 про уточнення позовних вимог в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.07.2020 № та № , закрив підготовче провадження в адміністративній справі № 300/3514/20, розпочав розгляд справи по суті та призначив судове засідання на 24.03.2021

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 06.06.2006, основний вид діяльності: 47.30 Роздрібна торгівля пальним, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.06.2020 № 509, направлень від 15.06.2020 № 631 та № 632 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 24.06.2020 проведено фактичну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 090078 від 24.06.2020, згідно висновків якого встановлено такі порушення:

- не забезпечено режим попереднього програмування при продажу пального, а саме: бензин А-95 по ціні 21,50 грн. на загальну суму 149,86 грн. реалізовано без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТЗЕД, чим порушено пункт 11 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- не забезпечено відповідності суми готівки коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, чим порушено пункт 13 статті 13 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не облікованих у встановленому порядку, вартість яких становить 87297,82 грн., чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункт 10.2.10, 10.3.1.3, 10.4.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань техногенного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 № 805/15496;

- не обладнання (відсутність) рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі в кількості три штуки, чим порушено пункт 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту перевірки № 090078 від 24.06.2020, відповідачем 24.07.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 174680,64 грн. (том 1, а.с. 16);

- № , яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 60000,00 грн. (том 1, а.с. 17).

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 24.07.2020 за № та № , фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано до позивача штрафні санкції на загальну суму 174680,64 грн., складається зі штрафу в розмірі 174595,64 грн. за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (відповідальність згідно з статті 20) Закону України № 265 № 265/954-ВР від 06 липня 1995 року із змінами та доповненнями (далі - Закон України № 265) та 85 грн. - за порушення пункту 11 статті 3 Закону України № 265 (відповідальність, передбачена пунктом 6 статті 17 Закону України № 265/95-ВР).

Судом встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 року є встановлені в акті фактичної перевірки порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не облікованих у встановленому порядку, вартість яких становить 87297,82 грн., чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/954-ВР від 06 липня 1995 року із змінами та доповненнями; підпунктів 10.2.10, п. 10.3.1.3, п. 10.4.3 пункту 10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 вересні 2008 року за № 805/15496 із змінами та доповненнями (далі - Інструкція № 281).

Дані порушення, на думку відповідача, підтверджуються відсутністю на АЗС позивача другого примірника змінного звіту за формою 17-НП, а також, як з`ясувалося в подальшому після здійснення фактичної перевірки, розбіжностями в первинних бухгалтерських документах позивача, щодо обліку нафтопродуктів.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на те, що за змістом пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (стаття 20 Закону № 265).

При цьому єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією № 281, яка поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів та вимоги якої є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до підпункту 10.3.1.3 пункту 10 Інструкцією № 281 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Згідно з підпунктом 10.4.1 пункту 10 цієї ж Інструкцією на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП.

Під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи "обліковий залишок попередньої зміни"), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК (підпункт 10.4.2 пункту 10 Інструкцією № 281).

Відповідно до підпункту 10.4.3 пункту 10 Інструкцією № 281 після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

За змістом підпункту 16.1 пункту 16 Інструкцією № 281 (стосується обліку нафтопродуктів на АЗС) матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою №17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі № 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства (підпункт 16.2 пункту 16 Інструкцією № 281).

Втім, як зазначено в акті фактичної перевірки та встановлено судом, працівники податкового органу, виявивши відсутність змінного звіту оператора за формою №17-НП та зробивши на цій підставі висновок про порушення порядку ведення обліку товарів за місцем їх продажу і зберігання, застосували до позивача штрафні санкції за здійснення реалізації товарів в розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, обрахованої, виходячи із даних Z-звіту РРО за період що перевірявся.

Водночас, суд звертає увагу на те, що для визначення обставини реалізації необлікованого товару мала бути встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС, чого податковим органом зроблено не було; жодних вимірювань чи обрахунків фактичних залишків нафтопродуктів відповідачем на АЗС не проводилось і, як наслідок, жодних відхилень наявних на АЗС нафтопродуктів не виявлялось. Отже, на переконання суду, висновок про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265 не підтверджений жодними доказами та є безпідставним.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 21 травня 2020 року в справі № 809/597/16.

Щодо твердження відповідача про розбіжності у первинних бухгалтерських документах позивача, слід зазначити, що такі розбіжності можна встановити лише під час документальної, а не фактичної перевірки. Вказаний висновок грунтується на розумінні податкового закону змісту та порядку проведення документальної та фактичної перевірок, та доказах, які не були предметом фактичної перевірки.

Так, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, що передбачено підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями.

При цьому, відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 даного Кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, в цій частині позовних вимог, не грунтуються на нормах податкового закону, а вказані доводи та докази не були предметом фактичної перевірки та не досліджувалися під час такої перевірки позивача. Суд, з огляду на положення частини 2 статті 77 КАС України, не бере до уваги такі докази.

Враховуючи наведене в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 174595,64 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 85 грн. за порушення пункту 11 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, а саме: незабезпечення режиму попереднього програмування при продажі пального, а саме: бензину А-95 по ціні 21.50 грн. на загальну суму 149,86 грн. (фіскальний чек від 16.06.2020, долучений до акту перевірки, том 1. а.с. 257), який реалізовано без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

Так, згідно з пунктом 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, в редакції закону № 1791-VIII від 20/12/2016, яка була чинна станом на день прийняття податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Пункт 6 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД ), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Отже, станом на час проведення фактичної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 позивач був зобов`язаний забезпечити режим попереднього програмування при продажі пального (бензину А-95 по ціні 21.50 грн. на загальну суму 149,86 грн., фіскальний чек від 16.06.2020), який реалізовано без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, однак, як підтверджується актом перевірки та зазначеним фіскальним чеком, цього не зробив.

Посилання представника позивача на те, що такий обов`язок для позивача згідно пункту 11 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР було відтерміновано до 01.08.2020 згідно Закону України № 128-IX від 20.09.2019 зі змінами згідно Закону України № 533-IX від 17.03.2020, суд відхиляє, оскільки такий обов`язок для відповідача - суб`єкта господарювання, який здійснює розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі саме при продажі товарів - пального, виник ще до набрання чинності вказаним Закон, а саме: на підставі Закону України № 1791-VIII від 20/12/2016 (набрав чинності з 01.01.2017).

Законом України № 128-IX від 20.09.2019 зі змінами згідно Закону України № 533-IX від 17.03.2020, яким викладено пункт 11 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР в новій редакції, і на який посилається представник позивача, такий обов`язок, окрім суб`єктів, які здійснюють торгівлю пальним, також покладено й на решту суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За таких обставин є безпідставним посилання позивача на абзац 8 пункту 2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016, про те, що в фіскальному чеці код товару згідно з УКТЗЕД вказується лише в разі якщо такий випадок передбачено чинним законодавством, оскільки, як вже зазначено судом вище, такий обов`язок для відповідача був передбачений пунктом 11 частини 1 статті 3 вказаного Закону в редакції Закону № 1791-VIII від 20/12/2016.

Також, як наслідок, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що в зв`язку з законодавчими змінами та змінами до Положення про форму та зміст розрахункових документів, він не встиг технічно здійснити перепрограмування РРО із зазначенням коду товару згідно з УКТЗЕД, оскільки за наявності встановленого законом обов`язку з 01.01.2017 на зазначення такої інформації для даної категорії суб`єктів господарювання, за наявності передбаченого вказаним Положенням порядку та форми, з дня отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 03.07.2019 у позивача було достатньо часу на вчинення таких дій, а тому він не міг бути звільнений відповідачем від відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР згідно податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020.

Також суд відхиляє посилання позивача на те, що пункт 6 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР є скасованим Законом України № 1017-ІХ від 01.12.2020, що є підставою для скасування судом відповідальності позивача згідно з статтею 58 Конституції України. Мотиви суду грунтуються на тому, що з огляду на предмет позову у цій справі, виходячи зі встановлених частиною 1 статті 2 КАС України завдань адміністративного судочинства, суд лише перевіряє чи не порушено права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача прийнятим відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями від 24.07.2020 в редакції закону, чинного на час їх прийняття. Суд згідно процесуального закону під час розгляду адміністративної справи не звільняє позивача від відповідальності, до якої його притягнуто органом виконавчої влади. Інший висновок суду не забезпечував би правову визначеність в спірних правовідносинах і порушував би принцип розподілу державної влади між її органами.

Підсумовуючи, суд вважає, що в задоволення позову в цій частині позовних вимог належить відмовити, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2020 відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Щодо позовної вимоги в частині оцінки правомірності податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 року, то суд зазначає таке.

На обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 року відповідач посилається на порушення позивачем підпункту 230.1.2. пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями (далі - ПК України). Дане порушення на думку відповідача спричинене відсутністю рівнемірів - лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі позивача.

Підпункт 230.1.2. пункту 230.1. статті 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України за № 891 від 22.11.2017 року затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів (далі - Порядок).

Так, відповідно до редакції пункту 5 Порядку діючої на момент здійснення відповідачем фактичної перевірки позивача, електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять:

1) інформацію про розпорядника акцизного складу (найменування, реєстраційні дані, реквізити документів, на підставі яких здійснюється експлуатація акцизного складу);

2) інформацію про всі наявні у розпорядника акцизного складу акцизні склади (адреса, правовстановлюючі документи на споруди та приміщення акцизного складу) з уніфікованим номером кожного акцизного складу, який автоматично присвоєно в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, з уніфікованою нумерацією кожного акцизного складу та всі резервуари (їх кількість, тип, ємність) з уніфікованою нумерацією кожного резервуара, розташовані на акцизних складах;

3) інформацію про акцизний склад з уніфікованим номером в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, розташовані на такому акцизному складі резервуари з уніфікованою нумерацією, про назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу, та назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери рівнемірів, установлених на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на такому акцизному складі;

4) дату встановлення, заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування витратоміра, рівнеміра, резервуара, відомості щодо організацій та осіб, які проводили такі роботи;

5) зведені за добу підсумкові облікові дані щодо:

обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту;

добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне);

6) інформацію про осіб (прізвище, ім`я, по батькові, посада), які формують та надсилають електроні документи для наповнення Реєстру;

7) інформацію про коригування даних, зазначених у підпунктах 1-5 цього пункту, в електронних документах для наповнення Реєстру, надісланих до Реєстру (коригуючі електронні документи для наповнення Реєстру);

8) інформацію про такі ознаки акцизного складу:

акцизний склад, на якому провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне), обладнаний лише витратомірами в кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) шляхом наливу з такого акцизного складу;

акцизний склад, на якому здійснюється виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у тарі виробника без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнаний витратомірами та рівнемірами;

9) інформацію про обсяги залишків пального, що розташовані на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці;

10) інформацію про дні, в які акцизний склад не працює.

Відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку, електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює).

Фактичні показання витратомірів та рівнемірів щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15 °С, крім показань паливороздавальних та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів, що також передбачає пункт шостий Порядку.

Позивачем щоденно надавалися до контролюючого органу відомості для наповнення реєстру про фактичні залишки пального відповідно до приписів Порядку.

При цьому, як встановлено судом, резервуари позивача, які розташовані на його акцизному складі були обладнані витратомірами та рівнемірами моделі УСС-1-3786 із серійними номерами 12986, 12987 та 12988, що підтверджується коригуючою довідкою позивача з відомостями про їхнє встановлення, яка була надана відповідачу 29.05.2020 року. Однак 15.06.2020 року рівнеміри були передані на ремонт, у зв`язку із виходом з ладу, що підтверджується актом приймання-передачі від вказаної дати.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту шостого Порядку, у разі виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра або витратоміра визначення даних про обсяги залишків пального та обсяги обігу пального здійснюється у мірах повної місткості, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства, та/або за допомогою рулетки та метроштока або переносного (портативного) рівнеміра-аналізатора, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства. Застосування такого способу вимірювання може здійснюватися не більше ніж 20 календарних днів підряд (для акцизних складів, що є місцями роздрібної торгівлі пальним, на які отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, - не більше ніж 15 календарних днів підряд) та не більше чотирьох разів протягом календарного року.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що позивачем подано суду повідомлення за № 14/2 від 15.06.2020, адресоване Рожнятівській державній податковій інспекції ГУ ДПС в Івано-Франківській області, з відбитком вхідного штампу за № 2347 від 15.06.2020, в якому позивач вказує на те, що через вихід з ладу та передачею на ремонт, встановлених рівнемірів, визначення даних обсягів залишків пального та обсягу обігу пального на АЗС, розташованої за адресою: вулиця Вагилевича, 646, село Ясень, визначення даних залишків пального та обсягів обігу пального на АЗС буде здійснюватися за допомогою рулетки та метроштока.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо недостовірності вказаного доказу, оскільки відповідачем не подано доказів в підтвердження таких доводів.

Таким чином, позивачем було забезпечено наявність у відповідача даних щодо встановлених рівнемірів-лічильників у резервуарах, що знаходилися на його акцизному складі, позивачем наповнювався Реєстр інформацією про фактичні залишки пального, він мав можливість здійснювати вимірювання залишкової кількості палива за допомогою рулетки та метроштока та мав право та можливість ремонту витратомірів-лічильників протягом строків встановлених Порядком.

Враховуючи наведене в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2020 року, оскільки таке рішення контролюючого органу є необгрунтованим, та прийнятим не на підставі закону.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано платіжне доручення № 3588 від 27.11.2020 про сплату судового збору в розмірі 2346,81 грн. (том 1, а.с. 1).

Доказів понесення інших витрат сторонами суду не подано.

З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 2345,87 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № від 24.07.2020.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № від 24.07.2020 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 174595 (сто сімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 64 копійки.

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № від 24.07.2020 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Cтягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018) 2345 (дві тисячі триста сорок п`ять) гривень 87 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 12 квітня 2021 р.