Справа № 200/9821/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року справа №200/9821/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Агротранс" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. (у повному обсязі складено 28 грудня 2020 рок у м. Слов`янськ) у справі № 200/9821/20-а (головуючий І інстанції суддя Михайлик А.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Агротранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.10.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 08.09.2020 № 177459 про застосування до товариства адміністративного-господарського штрафу у сумі 34000 грн.; вирішити питання судових витрат (а.с. 1-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 200/9821/20-а у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 81-83).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що акт № 228090 від 10.07.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не дає можливості ідентифікувати зважувальний засіб (ваги), на якому проводилось зважування, що позбавляє можливості встановити чи проводилась метрологічна атестація такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбування) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За таких обставин вважає, що відповідачем не було надано допустимих доказів, які б свідчили про правильне виконання ним зважування транспортного засобу позивача та визначення його маси у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, в акті відсутня інформація щодо того, на якому пункті здійснювались заходи габаритно-вагового контролю, пересувному чи стаціонарному.

Також апелянтом вказано, що цифрові показники фактичної маси автомобіля та осьові навантаження вказані у тонах, різняться із законодавчо встановленими нормами зазначення маси та навантаження у тонах.

Вважає, що, оскільки спірна постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу була прийнята відповідачем на підставі актів та довідки, складених з порушенням законодавства, наявні підстави для визнання її протиправною та скасування.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю "МК АГРОТРАНС" є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 42432759, місцезнаходженням підприємства є: 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 89.

01.07.2020 між позивачем (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг № 29цпх, за умовами якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати послуги з перевезення вантажу на транспортному засобі замовника (а.с. 18-19).

06.04.2020 між позивачем (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавець) укладено договір оренди № б/н,ю умовами якого прийняття позивачем в порядку та на умовах зазначеного договору у строкове платне володіння та користування строком до 31.12.2022 транспортний засіб - автомобіль марки DAF (модель TE 95 XF 480), державний номер НОМЕР_1 , що є власністю орендодавця (а.с.15-17).

10.07.2020 на автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» 712+243 км посадовими особами відповідача у межах рейдової перевірки проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля транспортного засобу марки DAF, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та складено довідку № 00119920 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

З довідки № 00119920 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2020 вбачається, що показники навантаження на осі автомобіля становить: 7850, 2) 14270, 3) 6910, 4) 6440, 5) 7100, повна маса транспортного засобу - 42650 тон. Зазначені показники відповідають талону про зважування № 2462 від 10.07.2020 (а.с. 60).

За результатами перевірки складено акт № 228090 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акт № 0008485 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За змістом акту № 228090 від 10.07.2020 під час перевірки на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» 712+243 км виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху без відповідного дозволу, що є порушенням абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до акту № 0008485 від 10.07.2020 повна фактична маса автотранспорту становить 42 650 кг (42,65 тн), в той час як допустима - 40 000 кг (40,0 тн); фактичні осьові навантаження - 7,85/14,27/20,45 (тн), допустиме - 11/11/22 (тн).

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 10.07.2020, за яким позивачу нараховано до сплати 331,65 евро (а.с. 12-14).

Водій позивача ознайомлений з актами та розрахунком.

27.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області направлено рекомендованим листом 468 на адресу товариства позивача повідомлення від 26.08.2020 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної на 08.09.2020. Зазначене повідомлення повернулось відповідачу 05.09.2020 із відміткою про невручення (в точці видачі у м. Маріуполі перебувало з 01.09.2020) (а.с. 11).

08.09.2020 відповідачем розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнято постанову № 177459 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 10).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови від 08.09.2020 № 177459 про застосування адміністративного-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), передбачено, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За змістом пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, у тому числі й Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 1 Закону № 2344-III терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III окреслено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Пунктом 4 Порядку № 1567 обумовлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом пункту 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Пункт 15 Порядку № 1567 встановлює, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За правилами пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку № 1567).

Пунктом 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Приписи пункту 26 Порядку № 1567 передбачають, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За пунктом 27 Порядку № 1567 при наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Положеннями пунктів 12, 13 Порядку № 879 визначено, що вимірювальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, під час здійснення габаритно - вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

За результатами габаритно-вагового контролю на пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку № 879).

Посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів за результатами габаритно-вагового контролю визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422 "Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів" затверджений Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів.

За положеннями відповідних пунктів цього Порядку: у разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення (пункт 5); у разі виявлення порушень правил перевезення великовагових вантажів посадові особи складають акт за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку (пункт 6).

Абзацом 16 частини першої статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/

З вищенаведеного вбачається, що Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, як територіальний орган Укртрансбезпеки, має повноваження на здійснення державного контролю автомобільних перевізників, у тому числі здійснення габаритно-вагового контролю, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок із дотриманням вимог Порядку № 1567.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.07.2020 на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» 712+243 км під час габаритно-вагового контролю автомобілю марки DAF, державний номер НОМЕР_1 , що перебував в користуванні позивача під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено перевищення наведеним транспортним засобом нормативно допустимих вагових параметрів, що становлять порушення Закону України «Про автомобільний транспорт». Порушення нормативно допустимих параметрів зафіксовано в складених уповноваженими особами територіального Управління відповідача документах під час проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, талоні пересувного пункту габаритно-вагового контролю про зважування № 2462, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 00119920 від 10.07.2020 та актах № 228090, № 0008485 від 10.07.2020.

Саме на підставі цих документів Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлено порушення позивачем статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», внаслідок чого на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 08.09.2020 прийнято постанову № 177459 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн.

Відповідно до талону пересувного пункту габаритно-вагового контролю про зважування № 2462 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 00119920 від 10.07.2020 під час зважування транспортного засобу встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження, яке склало: склало: 1) 7850, 2) 14270, 3) 6910, 4) 6440, 5) 7100, повна маса транспортного засобу - 42650 кг, при нормативно допустимому 40 тн (40000 кг).

Рейдова перевірка була проведена повноважними представниками відповідача на підставі визначених Порядком № 1567 умов: здійснення рейдової перевірки за направленням на проведення такої перевірки, виданим на підставі щотижневого плану-графіку проведення такої перевірки, затвердженим керівником територіального органу Укртрансбезпеки (а.с. 57-58).

Під час перевірки були виявлені порушення, передбачені абзацом 16 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, за які у встановленому порядку було накладене стягнення.

Посилання апелянта на ті обставини, що акт № 228090 від 10.07.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не дає можливість ідентифікувати зважувальний засіб (ваги), на якому проводилось зважування, що позбавляє можливості встановити чи проводилась метрологічна атестація такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбування) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Положеннями Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Таким чином, наявний в матеріалах справи акт є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», що полягає у перевезенні вантажу з перевищенням вагового обмеження за відсутності відповідного дозволу та є підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій відповідно до абз. 16 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідач під час розгляду справи надав свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки - приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030Т-АS2-PWIA, згідно якого встановлено, що прилад відповідає ДСТУ OIML R134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробування 2D». Дане свідоцтво є чинним до 22.04.2021. Отже, зважування здійснювалось технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування, з огляду на що судом не приймаються посилання позивача на зважування технічними засобами, що не пролящи повірку у встановленому чинним законодавством порядку.

Наданий Акт від 10.07.2020 відповідає формі Додатку № 3 Порядку № 1567, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006. І він не передбачає надання будь-яких характеристик вимірювальної техніки та інформації щодо того, на якому пункті здійснювались заходи габаритно-вагового контролю.

Крім того, форма Акту передбачає графу "Пояснення водія про причини порушень", в якій водій мав право висловити свою згоду або незгоду із вчиненими стосовно встановлення ваги автомобіля діями посадових осіб відповідача, зазначивши можливі порушення з боку відповідача, вказати на відсутність певних документів тощо.

Однак матеріалами справи підтверджено, що водій в якості пояснень зазначив лише про те, що він "ознайомлений". При цьому будь-яких скарг, претензій або інших пояснень стосовно проведення рейдової перевірки та процесу замірювання відповідними приладами вантажу не вказав (а.с. 12).

В товарно-транспортній накладній № 11 автомобільним перевізником зазначений ТОВ МК Агронтранс, водій - ОСОБА_1 , автомобіль - DAF НОМЕР_1 . У цій товарно-транспортній накладній відсутнє найменування вантажу та його опис. Помічено, що вантаж наданий для перевезення у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів. Графа "Супровідні документи на вантаж" взагалі не заповнена (а.с. 64).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі постанови від 08.09.2020 № 177459.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем доведено, що, приймаючи постанову № 177459 від 08.09.2020 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Агротранс" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн., він діяв правомірно.

Таким чином, судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів також враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Агротранс" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. у справі № 200/9821/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв