Справа № 520/12197/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 р.Справа № 520/12197/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 17.02.20 року по справі № 520/12197/19

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до ОСОБА_1 третя особа Військова частина НОМЕР_2

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , відповідач), третя особа Військова частина НОМЕР_2 , в якому просила суд першої інстанції стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 суму шкоди, завданої державі у розмірі 137 613,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 7 липня 2019 року о 21 годині 15 хвилин солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем марки Nissan Patrol, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Мельникова, 52 у місті Києві, при перестроюванні праворуч з крайньої лівої смуги не надав перевагу у русі іншому автомобілю, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічного пошкодження обох автомобілів. У зв`язку із чим, того ж дня, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №428166 Шевченківського районного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року у справі №761/27905/19, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №75 від 18.07.2019 «Про результати службового розслідування по факту ДТП за участі солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , притягнуто до повної матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну державі у сумі 138 810,49 грн. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 222 від 03.10.2019, ОСОБА_1 звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Зміївського РВК Харківської області. Сума заборгованості ОСОБА_1 перед державою станом на день подачі позовної заяви склала 137613,69 грн. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020р. адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до фізичної особи ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Військова частина НОМЕР_2 про стягнення суми задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму шкоди, завданої державі у розмірі 137613 ) гривень 69 копійок.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року по справі №520/12197/19 - скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним в зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України). Вказує, що у зв`язку з відсутністю відомостей про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, необхідної для визначення розміру відшкодування у порядку статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», неможливо зробити висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість зазначеного в позовній заяві розміру майнової шкоди. Зазначає, що згідно довідки про вартісну оцінку заподіяної шкоди (наявна у матеріалах справи), балансова вартість автомобілю становить тільки 48 371 грн. 00 коп., в зв`язку з чим, з урахуванням несправностей, пробігу, року випуску, зношеності, саме така вартість є об`єктивною для даного транспортного засобу. Посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 року у справі № 643/4161/15-ц. Зазначає про необ`єктивність експертного дослідження наявного в матеріалах справи, і як наслідок недопустимість цього доказу. Посилається на те, що у своєму звіті оцінювач не зазначив про вартість автомобілю у пошкодженому стані, що у даному випадку є обов`язковим. Вказує, що всупереч обов`язку доказування, позивач не довів обставин, на які посилався, як на підставу своїх вимог, зокрема не підтвердив розмір завданої йому майнової шкоди, а саме, залишкової вартості автомобілю. Зазначає, що автомобіль марки Nissan Patrol, військовий номер НОМЕР_3 , який був закріплений під звіт за ним, потребував зварювальних та фарбувальних робіт, мало місце підтікання масла двигуна та паливної системи, коробка КПП потребувала ремонту, несправна гальмівна система, підвіска та електропроводка потребувала ремонту. Також посилається на висновки викладені у справі №461/10942/15 Верховного Суду від 13.06.2019 року.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також за умов повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, просила апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 без змін.

ОСОБА_1 та Військова частина НОМЕР_2 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи.

05.04.2021 року Військова частина НОМЕР_1 направила на електронну адресу суду апеляційної інстанції листа, в якому просила у зв`язку із введеними в Україні карантинними заходами та відсутності можливості прибути на засідання, провести наступне судове засідання у справі за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 06.04.2021 року Військова частина НОМЕР_2 направила на електронну адресу суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в якому зазначила, що у зв`язку із значним навантаженням та необхідністю виконання за посадою обов`язки, помічник командира військової частини НОМЕР_2 (штатний юрист) не матиме змогу прибути у судове засідання, просила розглянути справу 06 квітня 2021 року о 14:45 год. за відсутності представника військової частини НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з копії матеріалів службового розслідування, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по технічний частині) від 04.06.2019 за № 215 «Про закріплення водіїв за автомобільною технікою та допуск їх до самостійного керування», автомобіль марки NISSAN PATROL військовий номер НОМЕР_3 було закріплено за водієм 1 відділення 2 взводу автомобільної роти солдатом ОСОБА_2 . Актом без номеру та дати «Про технічний стан», автомобіль NISSAN PATROL військовий номер НОМЕР_3 , солдат-водій ОСОБА_3 , здав вказаний автомобіль водію солдату ОСОБА_1 , а останній його прийняв.

Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.07.2019 за № 138 вбачається, що солдата строкової військової служби ОСОБА_2 , водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти Військової частини НОМЕР_2 було відправлено у відрядження по маршруту м. Київ військова частина НОМЕР_4 , м. Бердичів, Житомирська область та у зворотному напрямку терміном на 4 (чотири) доби з 05.07.2019 по 08.07.2019 на службовому автомобілі Ніссан Патрол в/н НОМЕР_3 за службовою необхідністю. Виписаний дорожній лист №5586/19 від 05.07.2019, який дійсний до 08.07.2019.

ОСОБА_1 , 05.07.2019 отримав відповідний інструктаж, як такий що відбув в рейс маршрут руху - Київ, про що свідчіть відповідний підпис відповідача у книги Інструктажу водіїв Військової частини НОМЕР_2 , які відбуваються в рейсі.

Згідно журналу виходу та повернення машин Військової частини НОМЕР_2 вбачається, що технічний стан машини (марки Nissan, номерний знак НОМЕР_5 , дорожній лист 5586/19) та справність і пломбування спідометра, був справний, у зв`язку із чим 05.07.2019 машина виїхала з парку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2019 року серії БД № 428166, 07 липня 2019 року о 21 годині 15 хвилин по вул. Мельникова, 52 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan Patrol, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при перестроюванні праворуч з крайньої лівої смуги не надав перевагу в русі автомобілю марки Volkswagen Jetta, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 , були кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2019 по справі №761/27905/19 (провадження № 3/761/6155/2019) визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (протокол серії БД № 428166 від 07 липня 2019 року), та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Також, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 40 коп.

Згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.07.2019 за № 141 вбачається, що солдат строкової військової служби О.О. Танцур, водій 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 прибув із відрядження та приступив до виконання службових обов`язків.

З доповіді командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_4 від 07.07.2019 за №951 про факт дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби, водія автомобільної роти Військової частини НОМЕР_2 (ЧБП, м. Київ) солдата ОСОБА_1 , вбачається, що жертв в результаті дорожньо-транспортної пригоди немає, пошкоджено автомобіль NISSAN Patrol, військовий номерний знак НОМЕР_3 , у зв`язку із чим по даному факту призначено службове розслідування від 07.07.2019 наказ № 263, яке проводить заступник командира 1 роти охорони з морально-психологічного забезпечення лейтенант ОСОБА_5 , до 19.07.2019.

Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.07.2019 за №263 «Про призначення службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби ОСОБА_1 » зобов`язано заступника командира 1 роти охорони з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_5 , провести службове розслідування по факту ДТП.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, водій 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдат строкової військової служби ОСОБА_1 11.07.2019 надав письмові пояснення по факту дорожньо-транспортної пригоди.

Рапортом заступника командира 1 роти охорони з морально-психологічного забезпечення лейтенант ОСОБА_5 , повідомила зокрема командира військової частини НОМЕР_2 , що для визначення завданих пошкоджень автомобілю Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 необхідно здійснити незалежну експертну оцінку. Запропоновано створити комісію у складі: голову комісії начальника автомобільної служби, членів комісії: начальника контрольно-технічного пункту, 2 військовослужбовця за вибором солдата ОСОБА_6 .

Витягом із наказу (командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.07.2019 № 266 «Про призначення комісії щодо визначення завданих пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю військової частини НОМЕР_2 » вбачається, що для дотримання прозорості проведення процедури призначено комісію у складі голови комісії, членів комісії. Також, окреслено коло осіб в присутності яких здійснено визначення технічного стану автомобіля. Зобов`язано помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи здійснити контроль проведення визначення технічного стану автомобіля з дотриманням правових норм. Зобов`язано голову комісії надати акт на затвердження до 18.07.2019.

В Акті технічного стану військового майна, легкового автомобіля Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 комісією у складі: голови комісії начальник автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_7 ; члени комісії: т.в.о. начальник контролю технічного пункту прапорщик ОСОБА_8 , командир 2 роти охорони В. Вигівський; присутніми були під час визначення технічного стану: заступник командира В/ч НОМЕР_2 з озброєння начальник технічної частини капітан ОСОБА_9 , помічник командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи лейтенант юстиції ОСОБА_10 , водій 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільного взводу автомобільної роти солдат строкової військової служби Б.Єфременко, водій 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти солдат строкової військової служби ОСОБА_11 разом з експертом, зазначені висновки зокрема, про те, що автомобіль Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 відновленню не підлягає в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 1319 від 02.06.2004, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №901/16 від 10.11.2016, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 778 від 20.12.2003) виготовлено звіт «Про визначення вартості матеріального збитку», згідно якого зроблено висновок про вартість матеріального збитку легкового автомобіля Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 станом на 07.07.2019 - 138810 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот десять) гривень 49 копійок.

Довідкою про вартісну оцінку заподіяної шкоди автомобілю Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 , який знаходиться в експлуатації в автомобільний роті та закріплений наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №1937 №215 від 04.06.2019 за солдатом строкової військової служби водієм 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу О. Танцуром від 18.07.2019, визначено балансову вартість в розмірі 48371,00 грн., вартість за оцінкою експерта 138810,49 грн..

З службової характеристики (підписаною 11.07.2019), вбачається, що за час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 перебуваючи на посаді водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти, зарекомендував себе з поганої сторони.

Актом заступника командира і роти охорони з морально-психологічного забезпечення, лейтенантом М. І. Змійовською щодо службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , від 18.07.2019 (надалі - акт) зазначено наступні висновки розслідування: під час виконання обов`язків військової служби, ОСОБА_13 , Танцур пошкодив військове майно передане йому під звіт чим порушив вимоги статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисціплінарного статуту Збройних Сил України; відповідно до абз.6 п. 13 р.3 постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 №243/95-ВР, солдата строкової військової служби ОСОБА_2 притягнуто до повної матеріальної відповідальності, оскільки військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі, а також зниження або псування військового майна, переданого їм під звіт зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети; службовим розслідуванням не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину повністю з солдата ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Заперечення, клопотання та заяви від осіб стосовно яких проводиться службове розслідування не надходило. Також, в акті вказано, що солдат ОСОБА_16 по службі характеризується з негативної сторони.

Вищевказаним актом від 18.07.2019 запропоновано зокрема:

- водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти солдата ОСОБА_2 за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та абз. 4 п. 4 ст. 67 додатку 5 до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності;

- водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти солдата ОСОБА_2 притягнути до повної матеріальної відповідальності відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23 червня 1995 № 243/95-ВР у сумі 138810,49 грн.;

- помічнику командира В/ч НОМЕР_2 з фінансово-економічно роботи начальнику служби встановленим порядку утримувати з грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 суму в розмірі 138810,49 грн., та занести дані до книги обліку нестач військового майна та книги грошових стягнень та нарахувань;

- помічнику командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи направити копії матеріалів службового розслідування до правоохоронних органів;

- начальнику автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 підготувати необхідні документи для списання даної автомобільної техніки відповідно до Порядку списання військового майна у Збройних Силах України затвердженого наказом № 17 від 12.01.2015 до 17.08.2019.

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.07.2019 за № 75 «Про результати службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби ОСОБА_1 » вирішено:

- за порушення статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та абзацу 4 пункту 4 статі 67 додатку 5 до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , а саме накласти дисциплінарне стягнення «Сувора Догана»;

- водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдата строкової військової служби ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі від 23 червня 1995 року №243/95-ВР у сумі 138810,49 гривень;

- зобов`язано помічника командира військової частини НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи-начальнику служби занести шкоду заподіяну державі водієм 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдата строкової військової служби ОСОБА_1 у сумі 138810 гривень 49 копійок в книгу обліку грошових стягнень і нарахувань та книгу обліку нестач та утримати встановленим порядком;

- зобов`язано помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи направити копії матеріалів службового розслідування до правоохоронних органів;

- зобов`язано начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 підготувати необхідні документи для списання даної автомобільної техніки відповідно до Порядку списання військового майна у Збройних Силах України затвердженого наказом № 17 від 12.01.2015 в термін до 17.08.2019;

- зобов`язано начальника контрольно-технічного пункту військової частини НОМЕР_2 та командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 суворо вказати на виконання службових обов`язків;

- зобов`язано заступника командира військової частини НОМЕР_2 з озброєння начальнику технічної частини організувати проведення занять з водіями військової частини НОМЕР_2 стосовно дотримання правил дорожнього руху.

- зобов`язано заступника командира автомобільної роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 занести стягнення до службової картки військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 встановленим порядком;

Контроль за виконання наказу покладено на начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 .

18.07.2019 командиром Військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_4 провів бесіду з солдатом водієм 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти ОСОБА_17 , з питань, зокрема:

- доведення результатів службового розслідування та про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності в розмірі 138810,49 грн.;

- доведення військовослужбовцю Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР;

- ставлення військовослужбовця до випадку скоєного ДТП.

Прохання (побажання) військовослужбовця ОСОБА_6 були відсутні.

Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2019 за № 164 солдат ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження начальника управління-заступника начальника штабу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 16/9/3/3678 від 08.07.2019 прибув із військової частини НОМЕР_2 м. Київ, для подальшого проходження строкової військової служби, з 20.07.2019 зарахований до списків особового складу частині, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення 21.07.2019 та призначено солдата ОСОБА_1 на посаду водієм електриком відділення командно штабних машин інформаційно-телекомунікаційного вузла ВОС-124054 шпк «солдат».

У зв`язку з вибуттям до нового місця служби солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти Військової частини НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_2 з Військовою частиною НОМЕР_1 склали Акт приймання-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу не погашена та складає в розмірі 138810,49 грн..

ОСОБА_1 , рапортом від 02.10.2019 просив Військову частину утримувати 20% за нестачу майна з його допомоги при звільнені.

Книгою обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що з доходів ОСОБА_1 були здійснені наступні відрахування:186,52 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 8/1, залишок до стягнення 138623,97 грн.; 19,21 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 106, залишок до стягнення 138604,76 грн.; 98,00 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 9/1, залишок до стягнення 138506,76 грн.; 10,09 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 115, залишок до стягнення 138496,67 грн.; 882,98 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 130 (за письмовою згодою відповідача), залишок до стягнення 137613,69 грн.

Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2019 за № 222 солдата ОСОБА_1 , водія електрика відділення командно штабних машин інформаційно-телекомунікаційного вузла, звільнено з військової служби з 03.10.2019 та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 31.10.2019 - грошового забезпечення. Направлено для зарахування на військовий облік до Зміївського РВК Харківської області, зарахувавши до оперативного резерву І черги на посаду водія електрика відділення командно штабних машин інформаційно телекомунікаційного вузла ВОС 790058, Військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_1 направила лист від 07.10.2019 за № 1489 ОСОБА_1 з вимогою щодо погашення заборгованості перед державою за збитки, завдані пошкодженням службового автомобіля марки Nissan Patrol, (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) в розмірі 137613,69 грн., у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 ..

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 , збитків, завданих пошкодженням службового автомобіля марки Nissan Patrol, (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) в розмірі 137613,69 грн., в добровільному порядку, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 суму шкоди, завданої державі у розмірі 137613,69 грн.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відшкодування матеріальної шкоди завданої ОСОБА_1 державі в період проходження останнім строкової військової служби.

Колегія суддів, враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Окрім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, яка була викладена в постанові від 22.01.2020 у справі №813/1045/18 вбачається, що спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно - правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Згідно із ч.4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі по тексту - Статут).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).

Статтею 26 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та до втрати чинності вказаної постанови на підставі Закону N 160-IX ( 160-20 ) від 03.10.2019, ВВР, 2019), це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Приписами пункту 3 Розділу І Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Згідно з пунктом 4 Розділу І Положення, відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до пункту 13 Розділу ІІІ Положення, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Згідно з пунктами 16-19 Розділу IV Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.

Командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Відповідно до п.27 Розділу ІV Положення, суми щомісячних утримань з військовослужбовців строкової служби та курсантів стягуються з їх посадових окладів.

Приписами п.30 Розділу ІV Положення визначено, що якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті. Списання сум заборгованості за попереднім місцем служби у цьому випадку провадиться лише в разі отримання письмового підтвердження про їх стягнення за новим місцем служби військовослужбовця. Підтвердження про прийняття суми заборгованості до стягнення підписується командиром (начальником), начальником фінансового органу (головним бухгалтером) військової частини і засвідчується гербовою печаткою.

Отже, з аналізу вказаних вище норм вбачається, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця, у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX (далі по тексту Закон №160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону України №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України №160-IX у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Статтею 12 Закону України №160-IX визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

При цьому, колегія суддів наголошує, що приписами ст.4 Закону України №160-IX визначено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Наведена норма Закону України №160-IX діяла станом на момент звернення позивача до суду першої інстанції з позовом.

Як вбачається з матеріалів даної справи, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2019 по справі №761/27905/19 (провадження № 3/761/6155/2019) визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (протокол серії БД № 428166 від 07 липня 2019 року), та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Наведена вище постанова суду не була оскаржена ОСОБА_1 та набрала законної сили.

Частиною 4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З доповіді командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_4 від 07.07.2019 за № 951 про факт дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби, водія автомобільної роти Військової частини НОМЕР_2 (ЧБП, м. Київ) солдата ОСОБА_1 , вбачається, що жертв в результаті дорожньо-транспортної пригоди немає, пошкоджено автомобіль NISSAN Patrol, військовий номерний знак НОМЕР_3 , у зв`язку із чим по даному факту призначено службове розслідування

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.07.2019 за № 263 «Про призначення службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби ОСОБА_1 » було призначено відповідне службове розслідування.

Колегія суддів зазначає, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №1319 від 02.06.2004, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №901/16 від 10.11.2016, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 778 від 20.12.2003), який діяв на підставі Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 року№ 2658-III було виготовлено звіт «Про визначення вартості матеріального збитку», згідно висновків якого вартість матеріального збитку легкового автомобіля Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 станом на 07.07.2019 склало 138810 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот десять) гривень 49 копійок.

За результатами проведеного службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата строкової військової служби ОСОБА_1 » водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 відповідно до витягу із наказану командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.07.2019 №75 ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР у сумі 138810,49 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що вищенаведений наказ, яким ОСОБА_1 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності останнім не оскаржено. Доказів зворотнього матеріали даної справи не містять.

Згідно з книгою обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 з доходів ОСОБА_1 було здійснено наступні відрахування:186,52 грн. згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 8/1; 19,21 грн. згідно з розрахунково-платіжною відомістю №106; 98,00 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 9/1; 10,09 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю №115; 882,98 грн., згідно з розрахунково-платіжною відомістю № 130. При цьому, відповідно до рапорту відповідача, останній клопотав про утримання 20% за несплату майна з його допомоги при звільненні.

Тобто, в даному випадку, фактично в безспірному порядку, з відповідача здійснювалося утримання за заподіяну ним шкоду державі відповідно до п. 30 Розділу ІV Положення, відповідно до якої якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті.

За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з грошового забезпечення позивача було стягнуто 1 196, 80 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлена позивачем сума до стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 (сума шкоди, завданої державі) у розмірі 137613,69 грн. здійснена відповідно до висновку про вартість матеріального збитку зробленої оцінювачем ОСОБА_12 .

При цьому, з моменту звільнення відповідача з військової служби з 03.10.2019 року та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, а з грошового забезпечення з 31 жовтня 2019 року останнім в добровільному порядку не було сплачено суму шкоди, завданої державі у розмірі 137613,69 грн., а тому з огляду набрання чинності Законом України №160-IX, та враховуючи приписи ст.12 цього Закону, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням приписів п.13 Розділу ІІІ Положення, матеріалами даної справи не спростовується факт передачі ОСОБА_1 майна під звіт, вина останнього та сам факт знищення майна, а тому зазначене підтверджує правомірність притягнення відповідача до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини державі, за знищення службового автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму шкоди, завданої державі у розмірі 137 613 грн. 69 коп.

Щодо посилання скаржника на те, що згідно довідки про вартісну оцінку заподіяної шкоди (наявна у матеріалах справи), балансова вартість автомобілю становить тільки 48 371 грн. 00 коп., в зв`язку з чим, з урахуванням несправностей, пробігу, року випуску, зношеності, саме така вартість є об`єктивною для даного транспортного засобу, то колегія суддів вважає такі посилання, необґрунтовані, зазначаючи при цьому, що з урахуванням приписів п.16 Розділу VI Положення експертне дослідження, здійснене Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , який діяв на підставі Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" було виготовлено звіт «Про визначення вартості матеріального збитку» вартість матеріального збитку легкового автомобіля Nissan Patrol військовий номер НОМЕР_3 станом на 07.07.2019 у розмірі 138810 грн. 49 коп. визначалася за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність. При цьому, вказаним експертним дослідженням визначено саме вартість заподіяної шкоди, з урахуванням коефіцієнт зносу вказаного транспортного засобу.

Крім того, щодо посилання скаржника на те, що у своєму звіті оцінювач не зазначив про вартість автомобілю у пошкодженому стані, що у даному випадку є обов`язковим, то колегія суддів зазначає, що це жодним чином не впливає на вирішення даної справи з урахуванням наведеного вище.

Посилання скаржника на необ`єктивність вищевказаного експертного дослідження і як наслідок недопустимість цього доказу, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що носять характер припущень скаржника, які не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи. Вказане експертне дослідження (експертне дослідження, здійснене Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , яким було виготовлено звіт «Про визначення вартості матеріального збитку») є належним доказом по даній справі.

Щодо посилань скаржника, на той факт, що автомобіль марки Nissan Patrol, військовий номер НОМЕР_3 , який був закріплений під звіт за ним, потребував зварювальних та фарбувальних робіт, мало місце підтікання масла двигуна та паливної системи, коробка КПП потребувала ремонту, несправна гальмівна система, підвіска та електропроводка потребувала ремонту, то колегія суддів відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, оскільки в журналі виходу та повернення машин Військової частини НОМЕР_2 , в графі «технічний стан машини» вказано «справний». Крім того, це жодним чином не впливає на впливає на правильність висновків експертного дослідження.

Також, колегія суддів вважає в даному випадку помилковими посилання скаржника на приписи Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки до спірних правовідносин підлягають застосування приписи Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, а з моменту втрати чинності вказаної Постанови, Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

Стосовно посилання скаржника в обґрунтування своїх вимог на висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 року у справі №643/4161/15-ц, а також на висновки у справі №461/10942/15 Верховного Суду (постанова від 13.06.2019 року), то колегія суддів відхиляє посилання на вказані правові позиції Верховного Суду, викладені в його постановах, оскільки правовідносини у даній справі не аналогічними тим, що були предметом дослідження Верховного Суду у вказаних справах.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивач не був службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року по справі № 520/12197/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 12.04.2021 року