Справа № 580/2853/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2853/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Руденко А.В. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підліснюка Володимира Юрійовича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Шинкарук Світлани Михайлівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання неправомірними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Шинкарук Світлани Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції України , в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 15.05.2017 №871 "Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.08.2016 за вих. №329, для будівництва 3-х поверхового житлового будинку готельного типу за адресою АДРЕСА_1 ".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, представник позивача - адвокат Підліснюк Володимир Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:001:0210, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель у споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Черповицькою І.Ю. Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, реєстраційний запис №333 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №54810989 від 10.03.2016.

01.08.2016 позивач звернувся до Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради із заявою №2970 від 29.07.2016, в якій просив надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Відділ архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради за результатами розгляду заяви позивача про видачу містобудівних умов та обмежень №2970 від 29.07.2016 видав позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №329 від 03.08.2016 площею 0,1000 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

17.08.2016 Відділ архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради зареєстрував за №ЧК36 декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва 3-х поверхового житлового будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу № 601 від 12.04.2017 на підставі направлення на проведення позапланової перевірки №15 від 20.04.2017, виданих за результатами документальної перевірки від 10.04.2017 Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Шинкарук Світланою Михайлівною було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої був складений акт від 15.05.2017.

Актом перевірки від 15.05.2017 були встановлені наступні порушення під час надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, №329 від 03.08.2016 на об`єкт «Будівництво 3-х поверхового житлового будинку готельного типу; АДРЕСА_1», площею 0,1000 га; кадастровий номер :05:001:0210; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка):

- копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою не засвідчена в установленому порядку, чим порушено вимоги абзацу 2 п. 2.2 розділу ІІ Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07.07.2011;

- відсутня кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності) або черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру), чим порушено вимоги абзаців 5 та 6 п. 2.2 розділу ІІ Порядку №109;

- відсутня фотофіксація земельної ділянки (з оточенням), чим порушено вимоги абзацу 7 п. 2.2 розділу ІІ Порядку №109;

- містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоної лінії, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Однак у п. 2.3, 2.4, 2.6, 2.7, 2.11 не зазначені конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містить конкретних цифрових показників, за якими неможливо визначити містобудівні умови та обмеження, що є порушенням п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- форма містобудівних умов та обмежень не відповідає додатку до Порядку №109 змінено зміст п. 2.12 та п. 2.13, та присутні п. 2.14 та 2.15, що є недотриманням вимог п. 3.6 та додатку Порядку №109;

- містобудівний розрахунок - це розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів. Однак, містобудівний розрахунок, який знаходиться в матеріалах, не містить розрахунку щодо умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування з існуючою забудовою, та не має графічної частини, за чим неможливо визначити наміри будівництва, що є порушенням п. 1.2 Порядку №109;

- містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки були видані за відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог законодавства. В п. 1.8 посилання на містобудівну документацію зазначено: «відповідно до генерального плану міста, розробленого інститутом «Дніпромісто» в 1996 році та затвердженого рішенням Уманської міської ради від 04.06.2002 за №1/4-24», тобто, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки надані на основі генерального плану населеного пункту, який згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обгрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, а не на основі плану зонування території чи детального плану території, які відповідно до ч. 1 ст. 18 та ч. 4 ст. 19 Закону визначають містобудівні умови та обмеження використання території для містобудівних потреб, що є не врахуванням п. 6 ч. 1 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- в містобудівному розрахунку відсутні показники щодо забезпечення об`єкту будівництва майданчиками: для занять фізкультурою, для відпочинку дорослого населення та ігрових майданчиків для дітей, як для житлової забудови, в графічній частині містобудівного розрахунку, який відсутній, також відсутні дані про ці майданчики, чим порушено п. 3.16 ДБН 360-922** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та п. 1.2 Порядку №109. В тому числі у містобудівному розрахунку техніко-економічні показники зазначені не в повному обсязі, що є порушенням п. 10 додатку В ДБН В.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»;

- також в містобудівному розрахунку не визначено рівень комфорту готелю, чим порушено п. 4.3 ДБН В.2.2-20-2008 «Будинки і споруди. Готелі» та п. 1.2 Порядку №109.

Відповідачем у зв`язку із виявленням викладених в акті перевірки від 15.05.2017 порушень при видачі містобудівних умов та обмежень №329 від 03.08.2016 було прийнято рішення №871 від 15.05.2017 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №329 від 03.08.2016. Крім цього, у рішенні зазначено, що управлінням при наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №329 від 03.08.2016 не враховано, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 - це територія садибної забудови, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Варто зазначити, що відповідно до Земельного кодексу України та Класифікатора цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемою, функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Відповідно до даного класифікатора землі для будівництва і обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) віднесені до різних підрозділів.

Вважаючи рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 видані на будівництво будинку готельного типу, в той час як на земельній ділянці кадастровий №:05:001:0210 може бути збудований індивідуальний житловий будинок садибного типу, а також встановлені порушення вимог пунктів 1.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.7 містобудівних умов та обмежень №329 від 03.08.2016 , не можуть бути усунені Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, тому рішення №329 від 03.08.2016 скасоване відповідачем на законних підставах.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частиною 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.11 ст.41 наведеного Закону з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

Відповідно до ч.12 наведеної статті у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Наведені положення кореспондуються з нормами, викладеними в Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698, який визначає механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (п.1 Порядку).

Згідно пункту 23 Порядку №698 за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

В силу пункту 35 Порядку №698, головний інспектор будівельного нагляду розглядає справи про правопорушення відповідно до вимог закону та за результатами їх розгляду виносить постанови за формою, встановленою Мінрегіоном.

Відповідно до пункту 32 Порядку №698 якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Таким чином, відповідач у справі була наділена повноваженнями проводити перевірку та виносити рішення від 15.05.2017 №871 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №329 від 03.08.2016.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

За частиною п`ятою статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі (частина третя статті 29 Закону № 3038-VI).

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (частини четверта-п`ята статті 29 Закону № 3038-VI).

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначав Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (далі - Порядок № 109).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 109 Містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

Розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 826/20832/14 та від 06 березня 2019 року у справі №803/1539/17.

Судом першої інстанції встановлено, що містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 видані на підставі Генерального плану міста Умань, який розроблений в 1996 році інститутом «Дніпромісто» і затверджений рішенням Уманської міської ради від 04 червня 2002 року №1-4/24р.

Однією з підстав скасування містобудівних умов та обмежень №329 від 03.08.2016 є неврахування тієї обставини, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 відноситься до території садибної забудови з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Матеріали справи свідчать, що згідно фрагменту генерального плану міста Умань, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 04.06.2002 №1-4/24р земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 відноситься до зони садибної забудови.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0210 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим і введеним в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, будинки садибного типу відносяться до підкласу 1110.3 класу 1110 «Одноквартирні будинки» розділу 2 «Класифікація будівель та споруд».

Цей клас включає відокремлені житлові будинки садибного типу (міські, позаміські, сільські), вілли, дачі, будинки для персоналу лісового господарства, літні будинки для тимчасового проживання, садові будинки та т. ін.

Також, цей клас включає також спарені або зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці

Натомість будинки житлові готельного типу відносяться до підкласу 1122.3 класу 1122 «Будинки з трьома та більше квартирами» розділу 2 «Класифікація будівель та споруд».

Згідно з приміткою *) до п. 3.4 ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських поселень», затверджені наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44 (далі - ДБН 360-92), садибна забудова - це забудова, яка передбачає розміщення малоповерхового, як правило, житлового будинку на присадибній ділянці, а також така, що забезпечує можливість ведення прибудинкового господарства відповідно до правил, установлених місцевою адміністрацією.

Згідно з п. 3.19* ДБН 360-92 район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них.

З заведеного слідує, що будинки готельного типу не можуть бути розміщені в районі садибної забудови.

Як вбачається з намірів забудови земельної ділянки, що містяться в містобудівному розрахунку з техніко-економічними показниками 30-2016, замовники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали намір будувати на земельній ділянці кадастровий №:05:001:0210 індивідуальний житловий будинок, тобто одноквартирний будинок, натомість містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 видані на будівництво 3-х поверхового житлового будинку готельного типу, тобто будинку з трьома і більше квартирами.

Враховуючи, що містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 видані на будівництво будинку готельного типу, в той час як на земельній ділянці кадастровий №:05:001:0210 може бути збудований індивідуальний житловий будинок садибного типу, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 не відповідають Генеральному плану міста Умань, затвердженому рішенням Уманської міської ради від 04.06.2002 №1-4/24р, тому у Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради існували підстави для відмови у їх видачі

В своїй апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що відповідачем помилково ототожнено різну категорію будівель (житлових та нежитлових), і як наслідок безпідставне встановлення факту невідповідності намірів забудови позивача вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В той же час колегія суддів зазначає, що класифікацію видів цільового призначення земель затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 №548.

Класифікатором передбачено, що земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) віднесені до земель житлової забудови та мають код КВЦП 02.01.

При цьому, розділом 03 секції В "Землі громадської забудови" Класифікатора встановлено, що землі громадської забудови можуть використовуватися для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування).

Як зазначалося, містобудівні умови та обмеження №329 від 03.08.2016 видані на будівництво 3-х поверхового житлового будинку готельного типу.

У той же час, згідно намірів забудови земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0210 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - будівництво індивідуального житлового будинку.

Таким чином, як зазначалося, у даній справі наміри забудовника щодо забудови земельної ділянки не відповідають містобудівній документації.

При цьому, відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698, скасування рішення об`єкту нагляду допускається лише в разі неможливості усунути виявлені порушення.

Отже, враховуючи, що вказані порушення не можуть бути усунені Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення відповідача №871 від 15.05.2017 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №329 від 03.08.2016, прийнято на законних підставах.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Також, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підліснюка Володимира Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.