Справа № 600/87/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 р. м. Чернівці справа № 600/87/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просило :

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України (далі - відповідач-1, ДПС України) від 07.09.2020 р. №776-р/л про анулювання ліцензії на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, №01562 від 25.07.2019 р. у зв`язку з несплатою чергового платежу;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.12.2020 р. №000001629/09-01 Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Чернівецькій області) про застосування штрафної санкції в розмірі 500000,00 грн за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27.07.2019 р. ними отримано ліцензію на право торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, терміном дії з 25.07.2019 р. по 25.07.2024 р. 03.08.2020 р. товариством отримано рекомендоване поштове відправлення із листом ДПС України, в якому повідомлялося про призупинення дії ліцензії у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію та вказано про поновлення дії ліцензії з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету. Також вказує, що платіжним дорученням №692 від 07.08.2020 р. річна плата за ліцензію у розмірі 10000,00 грн була перерахована до бюджету, а засвідчена копія платіжного доручення направлена до ДПС України поштою.

Таким чином з моменту отримання листа про призупинення дії ліцензії по день фактичного проведення банком платежу по оплаті чергового платежу по ліцензії на оптову торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі товариством, оптова торгівля пальним не здійснювалась.

Зважаючи на поновлення дії призупиненої ліцензії після оплати банком та зарахування коштів до місцевого бюджету 07.08.2020 р. твердження в акті перевірки, про те що в період з 20.08.2020 р. по 25.09.2020 р. у товариства відсутня ліцензія на право оптової торгівлі пальним, є помилковим і спростовується матеріалами справи.

Позивач вважає, що розпорядження ДПС України від 07.09.2020 р. №776-р/л та податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 р. №000001629/09-01 є протиправними та підлягають скасуванню.

15.01.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/87/21-а відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, ухвалено призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 10:00 год. 03.02.2021 р.

01.02.2021 р. Головне управління ДПС у Чернівецькій області не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що ними під час проведення фактичної перевірки встановлена реалізація позивачем 20.08.2020 р. та 25.09.2020 р. пального, без наявності ліцензії на оптову торгівлю пального, за відсутності місць оптової торгівлі. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 р. №000001629/09-01 винесено відповідно до вимог чинного законодавства.

15.02.2021 р. Державна податкова служба України не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що ТОВ "Сектор газу" отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер №01562, термін дії з 25.07.2019 р. до 25.07.2024 р. Станом на 25.07.2020 р. не надходило звернення позивача до органу ліцензування з копією платіжного доручення з відміткою банку, яке свідчить про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію. На підставі зазначеного вище, позивачу призупинено ліцензію відповідно до розпорядження ДПС від 27.07.2020 р. №598-р/л, про поінформовано позивача. Станом на 07.09.2020 р. до відділу ліцензування палива управління контролю за підакцизними товарами не надходило на розгляд звернення ТОВ "Сектор газу" з копією платіжного доручення з відміткою банку, яке свідчить про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію. На підставі зазначеного, позивачу анульовано ліцензію, про що прийнято відповідне розпорядження.

03.02.2021 р. відкладено судовий розгляд справи на 10:00 год. 01.03.2021 р.

01.03.2021 р. судом оголошено перерву до 10:00 год. 29.03.2021 р.

29.03.2021 р. представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за їхньої відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" 58007, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Коломийська, буд. 9Б, ідентифікаційний код 34519139. Види діяльності: 20.11 виробництво промислових газів (основний); 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами; 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Розпорядженням Державної податкової служби України від 07.09.2020 р. №776 - р/л анульовано ліцензію позивача, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензією протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії.

На підставі наказу від 16.11.2020 р. №538/ФП, направлення від 16.11.2020 р. №50, №52 посадовими особами відповідача проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Сектор газу" за період з 30.11.2019 р. по 26.11.2020 р. з питань дотримання вимог ПК України в частині здійснення господарської діяльності, Закону України "Про державне регулювання і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального', за результатами якої 26.11.2020 р. складено акт фактичної перевірки №462/24-13-09-01-06/34519139.

Під час перевірки встановлено, що ліцензія на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №01562, терміном дії з 25.07.2019 р. до 25.07.2024 р. суб`єкта господарювання ТОВ "Сектор газу", акцизний склад за адресою: м. Чернівці, вул. Коломийська, 9/6, була призупинена ДПС України у зв`язку з несплатою чергового платежу, згідно розпорядження від 27.07.2020 р. №598-р, поштове повідомлення про вручення отримано ТОВ "Сектор газу" 03.08.2020 р. та анульована ДПС України 07.09.2020 р. відповідно до розпорядження №776-р/л, поштове повідомлення про вручення отримано позивачем тільки 27.10.2020 р.

Підприємством за період з 30.11.2019 р. по 26.11.2020 р. отримано суміш скраплених газів МАФ 21 кг (код УКТ ЗЕД ) у кількості 1906,00 кг на суму 85180,46 грн в тому числі від ТОВ "Надежда Рітейл 2017". Реалізовано (передано) 159,00 кг на суму 5003,17 грн. Залишок станом на 26.11.2020 р. складає 2237,00 кг на суму 91533,00 грн.

Також під час перевірки, встановлено, що ТОВ "Сектор газу" реалізовано МАФ (код УКТ ЗЕД 271190000) 20.08.2020 р. ПП "Квадро-Альянс" 5 кг за ціною 100,00 грн на суму 500,00 грн та 25.09.2020 р. КП "Теплий дім" 42 кг за ціною 110,00 грн на суму 4620,00 грн.

Таким чином, за результатами перевірки відповідач дійшов до висновку, що з 20.08.2020 р. по 25.09.2020 р. ліцензія відповідача на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі не діяла, а відповідно ТОВ "Сектор газа" допущено порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" із змінами та доповненнями в частині здійснення оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі без наявності ліцензії.

За результатами виявлених порушень, 14.12.2020 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000001629/09-01, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 500000,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

За приписами ст. 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості. Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема: несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону №481/95-ВР контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Оскаржуване розпорядження ДПС України від 07.09.2020 №776-р/л у частині анулювання позивачу ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (реєстраційний номер 01562) прийняте у зв`язку із несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, після прийняття ДПС України розпорядження від 17.07.2020 р. №598-р/л "Про призупинення дії ліцензій", у межах 30 календарних днів, а саме 07.08.2020 р. позивач листом повідомив відповідача про здійснену оплату в сумі 10000,00 грн. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням від 07.08.2020 р. №692 та журналом реєстрації вихідної кореспонденції ТОВ "Сектор газу".

Суд звертає увагу, що відповідач не подав до суду жодних доказів, які б спростували доводи позивача як про фактичну оплату в сумі 10000,00 грн за ліцензію відповідно до платіжного доручення від 07.08.2020 р. №692, так і про направлення до ДПС України листа від 07.08.2020 р.

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Разом з тим, суд наголошує, що визначені ст. 15 Закону №481/95-ВР заходи щодо зупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним можуть бути застосовані контролюючим органом до суб`єкта господарювання лише у випадку несвоєчасної сплати ним чергового річного платежу за ліцензію, а заходи щодо анулювання дії такої ліцензії - у випадку несплати ним річної плати за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення дії ліцензії.

Натомість ненадання суб`єктом господарювання до Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право оптової торгівлі пальним, копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом річної плати за ліцензію, а відтак і не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати річної плати.

При цьому, суд зазначає, що під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Однак, позивачем такої бездіяльності допущено не було, оскільки 03.08.2020 р. позивача повідомлено про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі №01562, а сплата річної плати за вказану ліцензію здійснена ним 07.08.2020 р., тобто протягом 30 денного терміну визначеного Законом №481/95-ВР.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для анулювання виданої позивачу ліцензії №01562 від 25.07.2019 р. на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність правових та фактичних підстав для прийняття вказаного розпорядження в частині анулювання ліцензії позивачу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскільки суду надані докази своєчасної сплати чергового платежу за ліцензію та подання відповідачу копії платіжного доручення, тому оскаржуване розпорядження ДПС України від 07.09.2020 р. №776-р/л у частині анулювання позивачу ліцензії прийняте з порушенням вимог ст. 15, 16 Закону №481/95-ВР, за відсутності правових та фактичних підстав, у зв`язку із чим, виходячи з наданих суду ст. 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного розпорядження у частині анулювання позивачу ліцензії підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000,00 грн.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених ч. 2 цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Отже, відсутність ліцензії при здійсненні діяльності, яка підлягає ліцензуванню, є протиправним діянням, внаслідок якого настає відповідальність, визначена Законом №481/95-ВР.

Водночас, згідно із п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі ортами.

Податкове правопорушення це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Підставою для застосування до позивача штрафу в розмірі 500000,00 грн слугувало встановлення контролюючим органом факту, що в період з 20.08.2020 р. по 25.09.2020 р. ТОВ "Сектор газу" здійснювало оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі без наявності ліцензії.

Також допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що під час проведення фактичної перевірки ними не перевірявся факт оплати позивачем чергового платежу за ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, але копію платіжного доручення про оплату коштів за ліцензію їм надавав бухгалтер позивача.

Таким чином враховуючи, що у Державної податкової служби відсутні правові підстав для анулювання виданої позивачу ліцензії №01562 від 25.07.2019 р. на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, то суд прихоить до висновку, що на момент здійснення податковим органом перевірки ліцензія видана ТОВ "Сектор газу" була дійсна, і позивач мав право займатися оптовою торгівлею пальним.

За таких обставин, у контролюючого органу відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафу відповідно до Закону №481/95-ВР.

З огляду на викладене, суд вважає, що прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 р. №№000001629/09-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 29770,00 грн, що складаються із судового збору у розмірі 9770,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до платіжних доручень №15 від 06.01.2021 р. та №23 від 11.01.2021 р. позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 9770,00 грн. (5681,00 + 4089,00).

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то наявні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат у виді судового збору в розмірі 9770,00 грн.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, то такі у позовній заяві обґрунтовано тим, що з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до адвоката Кусмарцева Максима Олександровича, у зв`язку з чим між ними 05 січня 2021 року укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 28 грудня 2020 року в справі №640/18402/19 розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Позивачем до суду поданий договір від 05.01.2021 р. про надання правничої допомоги відповідно до змісту якого замовник - товариство з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" з однієї сторони та виконавець - адвокатське об`єднання "Мета" в особі уповноваженого адвоката учасника Кусмарцева Максима Олександровича, діючого на підставі статуту уклали цей договір, у якому відповідно до п.1.1 розділу І Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів Замовника з питань визнання протиправним та скасування розпорядження та податкових повідомлень - рішень, а Замовник зобов`язується надати необхідну інформацію Виконавцю по наданню правничої допомоги в порядку встановленому цим договором. Згідно п.5.1. розділу 5 за надання правничої допомоги Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень в порядку підготовки справи до судового розгляду та 10000 (десять тисяч) гривень за участь в судовому засіданні справи, складання заяв, клопотань по суті справи та вчинення інших процесуальних дій, шляхом зарахування вказаних сум на розрахунковий рахунок виконавця.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн позивачем оплачені, що підтверджується копіями платіжних доручень АТ КБ "ПриватБанк" №49 від 14.01.2021 р. та №386 від 30.03.2021 р.

Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору.

Оскільки, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджено належними та допустимими доказами, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, тому на них поширюється правило щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 07.09.2020 р. №776-р/л про анулювання ліцензії на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, №01562 від 25.07.2019 р. у зв`язку з несплатою чергового платежу.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.12.2020 р. №000001629/09-01 Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування штрафної санкції в розмірі 500000,00 грн за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" судові витрати у сумі 29770,00 грн, які складаються с судового збору у сумі 9770,00 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 20000,00 грн, по 14885,00 грн з кожного.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сектор газу" (вул. Коломийська, 9 Б, м. Чернівці, 58007, Код )

Відповідач - Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, Код )

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м.Чернівці, 58013 Код )

Суддя І.В. Маренич