Справа № 308/317/21
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/317/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України, заступника начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України Негріч Леоніда Миколайовича, державного інспектора відділу оперативного реагування №3 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Закарпатської митниці Державної митної служби України Щербан Дениса Михайловича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України, заступника начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України Негріч Леоніда Миколайовича, державного інспектора відділу оперативного реагування №3 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Закарпатської митниці Державної митної служби України Щербан Дениса Михайловича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України Негріч Д.М. від 30.12.2028 р. громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 300% суми митних платежів на суму 396140,10 гри.

Вказує, що під час провадження у справі про порушення митних правил № 1003/30500/20 за ст. 485 МК України, відповідачами були вчинені дії і допущена бездіяльність, які позивач вважає , протиправною. Жодних доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченої ст. 485 МК України не існує і матеріали справи таких не містять.

Позивач зазначає, що не мав жодного умислу на «звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру», оскільки не мав наміру залишити на митній території України автомобіль на постійно, а мав намір вивезення його у встановлений законом строк протягом одного року з моменту його ввезення, що узгоджується із положеннями ч. і ст. 380 МК України, враховуючи, що ОСОБА_1 не являється резидентом України. Посилаючись у змісті оскаржуваної постанови на норми ч. 1, ч. 2 ст. 380 МК України, відповідачем не взято до уваги той факт, документально підтвердженими і не спростованим, як підстави для ввезення особою ОСОБА_1 , транспортного засобу на митну територію України в режимі тимчасового ввезення до 1 року, як нерезидентом, без сплати митних платежів, так і факт визнання цієї обставини митним органом при наданні цій особі, як нерезиденту, дозволу на продовження строку такого тимчасового ввезення у зв`язку із запровадженням карантинних заходів.

Зазначає, що відповідно, при ввезені особою ОСОБА_1. транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення до 1 року, за не спростованих обставин належності його до громадянства Румунії , відсутності в Україні місця проживання, наявності місця проживання на території Румунії та реєстрації ТЗ в уповноважених органах іноземних держа - підстав для сплати митних платежів не існувало.

Посилається, що 16.06.2020 року при ввезенні автомобіля на митну територію України пред`явив паспорт громадянина Румунії, що надавало митному органу достатньо законних підстав для ідентифікації особи ОСОБА_1 , як нерезидента, а саме як громадянина Румунії. Жодних доказів незаконності процедури видачі/отримання даного паспорту не встановлено. Також немає підстав вважати такий документ підробленим або не чинним.

Також зазначає, що про подію, яку відповідач вважає правопорушенням - Закарпатська митниця знала вже 16.06.2019 р. і останнім днем строку притягнення ОСОБА_1. до відповідальності (якщо б припустити наявність у нього вини і складу правопорушення) - є 16.12.2019 року. Однак, понад рік із дати ввезення автомобіля в Україну інспекторами Закарпатської митниці не складалося протоколу про адміністративне правопорушення, (хоча ОСОБА_1. неодноразово перетинав кордон через митні пости), що свідчить про сплив всіх можливих строків давності притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності, про неможливість подальшого провадження по справі із з`ясуванням всіх необхідних обставин та про необхідність закриття провадження по складеному протоколу на підставі ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного просить скасувати, як протиправну (незаконну) Постанову №1003/30500/20 заступника начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України Негря Л.М. від 30.12.2020, якою визнано винним та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 % суми митних платежів на суму 396140,10 грн., та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зав`язку з відсутністю події і складу зазначеного правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням сторін.

17.02.2021 року представник Закарпатської митниці Держмитслужби подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Вважають твердження позивача у позові безпідставні та не грунтуються на матеріалах справи і Законі, дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, Зазначає, що зібраних матеріалів справи достатньо було для прийняття об`єктивного, всебічного та повного рішення по справі. Таким чином, 16.06.2019 року громадянин України ОСОБА_1 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель Е200, реєстраційний номер Румунії - НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 паспорт громадянина Румунії НОМЕР_3 від 17.01.2017 року та навмисно заявивши митному органу постійне місце проживання за межами території України, громадянин України вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. 30.12.2020 Закарпатською митницею розглянуто дану справу про порушення митних правил № 1003/30500/20 від 13.07.2020 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 396140,10 грн.

У судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника - адвоката Марина В.Г. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримуємо в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Представник відповідача Закарпатської Держмитслужби митниці в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, адміністративний позов залишити без задоволення, а постанов без змін.

Відповідач - начальник Закарпатської митниці Державної митної служби України Негріч Л.М., та інспектор відділу оперативного реагування №3 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Закарпатської митниці Державної митної служби України Щербан Д.М. в судове засідання не зяивлися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 липня 2020 року державним інспектором відділу оперативного реагування №3 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Закарпатської митниці Державної митної служби України Щербан Д.М. відносно громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1003/30500/20 за ст.485 МК України.

Постановою в справі про порушення митних правил №1003/30500/20 від 30 грудня 2020 року заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріч Л.М., громадянина України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, у сумі 396140,10 грн.

Із постанови № 1003/30500/20 від 30 грудня 2020 року слідує, що 10.07.2020 року в пункт пропуску «Солотвино-Сігету Мармацієй» митного поста «Солотвино» на ділянку «в`їзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки «Mercedes- Benz», модель Е200, реєстраційний номер Румунії - НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував в Україну.

До митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 подав паспорт громадянина Румунії НОМЕР_3 від 17.01.2017 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 06.06.2019 року.

За результатами проведеної аналітично-пошукової роботи встановленої що громадянин України ОСОБА_1 16.06.2019 року заїхав на митну територію України на легковому автомобілі марки «Mercedes-Benz» модель Е200, реєстраційний номер Румунії - НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 в режимі тимчасового ввезення до 1 року» через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці на підставі паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_3 від 17.01.2017 року та вказавши адресу постійного проживання в АДРЕСА_1 , що стало підставою для пропуску транспортного засобу на митну територію України без сплати відповідних митних платежів.

Під час перевірки факту постійного проживання громадянина ОСОБА_1 на території України та визначення його статусу в митному відношенні (резидент/не резидент), до Середньоводянської сільської ради було направлено запит. Згідно отриманої відповіді громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, згідно облікових даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 16.06.2019 року по 10.07.2020 року неодноразово перетинав митний кордон України як водій вантажного транспортного засобу фірми-перевізник «Євротранс Еліт» з паспортом громадянина України НОМЕР_5 та вказував адресу проживання: АДРЕСА_2 .

В наданому поясненні громадянин України ОСОБА_1 зазначив, що він є громадянином Румунії та іноді проживає в Україні за адресою реєстрації своїх батьків: АДРЕСА_2 . Також вказав, що паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії не є підробленими і отримав їх в уповноважених органах.

Із оскаржуваної постанови слідує, що таким чином, 16.06.2019 року громадянин України ОСОБА_1 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель Е200, реєстраційний номер Румунії - НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . паспорт громадянина Румунії НОМЕР_3 від 17.01.2017 року та навмисно заявивши митному органу постійне місце проживання за межами території України, громадянин України вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Також, з оскаржуваної постанови вбачається, що справу було розглянуто без участі гр. ОСОБА_1 , який на розгляд справи не з`явився. 30.12.2020 адвокат Бомбушкар Сергій Павлович подав клопотання вхідний № 26920/12-29 від 30.12.2020 щодо перенесення розгляду справи про порушення митних правил.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст.485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №751/7809/16, відповідальність, передбачена санкцією ст. 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.

У відповідності до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до п.57 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно п.6 ст.104 МК України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 2 ст.380 МК України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.6 ст.380 МКУ тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.

З матеріалів справи слідує, що позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії. Крім того, позивачем не заперечується факт наявності у нього вказаних паспортів.

Як встановлено пунктом 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до підпункту "в" п. 33 ч. 1 ст. 4 МК України нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

У підпункті "в" п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України визначено резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України. Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того, щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року по справі № 751/7809/16.

Відповідно п. 45 ст. 4 МК України постійне місце проживання це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Відповідно до ч.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до п.4 розділу IV Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, зареєстрованого Наказ Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2016 № 816, у разі прийняття рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання територіальний орган ДМС у строк не пізніше п`яти робочих днів інформує заявника про прийняте рішення та строк його дії, а також про те, що заявнику необхідно: зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні.

Відповідно до п.6 розділу IV Порядку після подання заявником паспорта громадянина України у формі книжечки зі штампом зняття з реєстрації місця проживання або довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданої органом реєстрації, територіальний орган ДМС проставляє в паспорті громадянина України у формі книжечки (на одній із сторінок з одинадцятої по шістнадцяту) та в паспорті (паспортах) громадянина України для виїзду за кордон (на одній із сторінок з другої по п`яту) штампи про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, які скріплюються печаткою (після повернення на проживання в Україну вказані штампи анулюються).

Таким чином, для виїзду за кордон для постійного місця проживання громадянину України необхідно знятися з реєстрації місця проживання в Україні.

В судовому засіданні позивачем не заперечувалось, що він має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії.

Враховуючи наведене, беручи до уваги наявність у позивача громадянства України та Румунії, суд зважає на те, що згідно вимог чинного законодавства у спірних правовідносинах він визнається лише громадянином України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем вірно було ідентифіковано статус позивача як резидента.

Крім того, стороною позивача зазначалося, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не врахував строків накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Статтею 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч.1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінасову політику.

Із системного аналізу норм, що регулюють порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та правопорушень у сфері митних правил, днем виявлення правопорушення є день, коли уповноважена посадова особа, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення отримала інформацію, що об`єктивно дозволяла їй прийти до обґрунтованого висновку про наявність в діях певної особи ознак адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи 16.06.2019 року ОСОБА_1 заїхав на митну територію України на підставі паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_3 від 17.01.2017 року та вказав адресу постійного проживання АДРЕСА_1 , що стало підставою для пропуску транспортного засобу на митну територію України. Оформлення здійснювалося на підставі поданих документів. Даних про наявність подвійного громадянства не було. Тільки після подачі заяви громадянина України ОСОБА_1 з проханням продовжити термін перебування на митній території України, отримання відповіді на запит від голови Середньоводянської сільської ради та відібрання пояснення у громадянина ОСОБА_1 , тобто 13.07.2020 стало відомо про те, що громадянин ОСОБА_1 є громадянином України - резидентом, однак використав паспорт громадянина Румунії для ввезення автомобільна митну територію України без сплати митних платежів.

Таким чином, термін притягнення до адміністративної відповідальності розпочався з моменту виявлення правопорушення, тобто з 13.07.2020 року. Оскаржувану постанову про порушення митних правил винесено 30 грудня 2020 року, тобто у межах шестимісячного строку від дня виявлення порушення, що свідчить про дотримання відповідачем строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, справу було розглянуто без участі гр. ОСОБА_1 та його представника, які на розгляд справи не з`явилися.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України однаєю із підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Частиною 1 статті 4 ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, судом встановлено, що 30.12.2020 адвокат Бомбушкар С.П. подав клопотання вхідний № 26920/12-29 від 30.12.2020 щодо перенесення розгляду справи про порушення митних правил, однак Закарпатською митницею Держмистслужби, вказане клопотання про перенесення розгляду справи було проігноровано.

Наведене свідчить про порушення Закарпатською митницею Держмистслужби права позивача на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.485 МК України, однак, беручи до уваги, що відповідачем порушено право позивача на захист, що свідчить про неповноту провадження у справі про порушення митних правил, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування п.2 ч.3 ст.286 КАС України та часткового задоволення позовних вимог, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і направлення справи на новий розгляд до компетентного органу.

Оскільки суд прийшов до висновку про направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, відтак позов в частині закриття провадження до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286,КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1003/30500/20 від 30 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 396140,10 грн., та надіслати справу на новий розгляд до Закарпатської митниці Держмитслужби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Закарпатська митниця Держмитслужби, , місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Собранецька, 20

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча О.В. Лемак