Справа № 380/1528/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1528/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Генерального штабу Збройних Сил України та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України як юридичної особи публічного права при здійсненні ним владних управлінських функцій щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.12.2020 про оформлення бухгалтерської довідки;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року та надати обґрунтовану відповідь;

- стягнути з Генерального штабу Збройних Сил України моральну шкоду у розмірі 6000 грн на користь ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача полковника Сергія Покотила від 21.01.2021 № 305/110 про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 від 15.12.2020 щодо оформлення бухгалтерської довідки;

- визнати протиправною бездіяльність Генеральною штабу Збройних Сил України щодо не включення до змісту довідки від 30.09.2015 № 305/537 відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі 86917,01 грн та індексації в сумі 5681,97 грн;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України усунути недоліки довідки від 30.09.2015 № 305/537 шляхом оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої крім внесених до довідки від 30.09.2015 № 305/537, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн та направити її до Львівського обласного військового комісаріату для додання до подання від 07.10.2015 № уг. 54259 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян» рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти № 608 позивач звертався до відповідача із заявою від 15.12.2020 року та проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів на визначення розміру грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а саме, щомісячної додаткової грошової винагороди на суму 86917,01 грн та індексації на суму 5681,97 грн і повідомляв відповідача про порушення чинного законодавства і недоліки в діяльності при складанні довідки від 30.09.2015 № 305/537, заявляв прохання об`єктивно і вчасно розглянути заяву, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства про усунення недоліків довідки від 30.09.2015 № 305/537 шляхом оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої крім внесених до довідки від 30.09.2015 № 305/537, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн і забезпечити їх виконання, повідомити про наслідки розгляду заяви у строк не пізніше 10 робочих днів з дня отримання. Вказує, що згідно даних вебсайту Укрпошти поштове відправлення № 608 відповідачу вручено 17.12.2020.

Позивач зазначає, що відповідач відповідь на заяву від 15.12.2020 у встановлений Законом України «Про звернення громадян» п`ятнадцятиденний термін та на встановленому бланку не надав, про пересилання заяви іншому виконавцю або про продовження строків розгляду заяви з обґрунтуванням позивача не повідомляв. Проте, 28.01.2021 позивачем отримано звичайне поштове відправлення Укрпошти, відповідно до відбитку штемпеля на конверті, прийнятого Укрпоштою 26.01.2021 від відправника Фінансового управління відповідача, який є іншою юридичною особою - ідентифікаційний з рішенням від 21.01.2021 № 305/110 тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача полковника Сергія Покотила про відмову у задоволені заяви позивача від 15.12.2020 без роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача, як юридичної особи публічного права при здійсненні ним владних управлінських функцій щодо не надання відповіді на заяву від 15.12.2020 позивача є протиправною; дії тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України полковника Сергія Покотила - керівника іншою юридичної особи з прийняття рішення про відмову у задоволені заяви позивача від 15.12.2020 до відповідача з перевищенням владних повноважень відносно позивача без роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення є протиправними.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відповіді на заяву позивача від 15.12.2020 та протиправним рішення тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансового управління відповідача від 21.01.2021 № 305/110 про відмову у задоволенні заяви від 15.12.2020 позивача, що призвело до порушення прав позивача на обґрунтовану відповідь та пенсію за вислугу років. Вважає, що бездіяльністю відповідача та рішенням начальника фінансового управління відповідача 21.01.2021 № 305/110, грубо порушені вимоги статей 19, 40 Конституції України та статей 15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду звернення позивача, зокрема як особи з інвалідністю внаслідок війни.

Позивач в обґрунтування завданої моральної шкоди зазначає, що відносно нього, як учасника бойових дій та особи з інвалідністю третьої групи внаслідок війни, було неправомірно не надано відповіді на заяву від 15.12.2020 та тимчасово виконуючим обов`язки начальника фінансового управління відповідача, як не уповноваженою особою за Законом, необґрунтовано винесено відмову у якісному розгляді його заяви від 15.12.2020 у зв`язку з чим зумовлена потреба позивача звертатися до суду, що безумовно впливає на стан здоров`я та морально - психологічний стан, витрату часу, пошук консультацій і т.п. На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, яку має бути стягнуто з відповідача. Відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, позивач врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер майнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у його життєвій ситуації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та вважає справедливим визначити суму компенсації у розмірі 5 000 грн.

Враховуючи наведене просить суд задовольнити позовні вимого повністю.

Ухвалою від 09 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду 18.03.2021 надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю з тих підстав, що відповідно до доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України № Б-9632 від 17.12.2020 опрацювання вищезазначеної заяви в межах компетенції доручено начальнику Фінансового управління Генерального штабу збройних Сил України полковнику Гулаю Ю.В. Тому вважати дії відповідача протиправними є безпідставно.

Вказує, що при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. Зазначає, що у своїй позовній заяві Позивач не довів належним чином факт вчинення відповідачами протиправної поведінки, наслідком якої стало ушкодження здоров`я позивачу. Не надав до суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо). При цьому сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди.

Просить суд відмовити в позові.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та
встановив:
ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти № 608 звернувся до відповідача із заявою від 15.12.2020 (а.с.17-18), в якій просить визначити розмір грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а саме, щомісячної додаткової грошової винагороди на суму 86917,01 грн та індексації на суму 5681,97 грн та повідомив відповідача про порушення чинного законодавства і недоліки в діяльності при складанні довідки від 30.09.2015 № 305/537, заявив прохання об`єктивно і вчасно розглянути заяву, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства про усунення недоліків довідки від 30.09.2015 № 305/537 шляхом оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої крім внесених до довідки від 30.09.2015 № 305/537, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн та забезпечити їх виконання, повідомити про наслідки розгляду заяви у строк не пізніше 10 робочих днів з дня отримання.

Також позивач просив бухгалтерську довідку направити до Львівського обласного військового комісаріату для додання до подання від 07.10.2015 № уг.54259 щодо призначення пенсії, а відповідь надати на встановленому бланку Генерального штабу Збройних Сил України як юридичної особи публічного права при виконанні владних повноважень та за підписом належних посадових осіб.

У відповідь на подане звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» позивач отримав поштове відправлення (відповідно до відбитку штемпеля на конверті прийнятого Укрпоштою 26.01.2021 від відправника - Фінансового управління відповідача, який є іншою юридичною особою) з відповіддю від 21.01.2021 № 305/110 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача полковника Сергія Покотила про відмову у задоволені заяви позивача від 15.12.2020 (а.с.19-20).

Позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав та інтересів, оскільки вважає, що відповідач протиправно ненадав відповідь на звернення позивача.

Завданням адміністративного судочинна відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року (далі - Закону № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

В силу положень статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно з ст. 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Судом встановлено, що позивач своє звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (клопотання) від 15.12.2020 подав до Генерального штабу Збройних Сил України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168) , однак відповідь позивачеві надана не Генеральним штабом Збройних Сил України, а відповідь йому за результатами розгляду звернення надана ТВО начальника Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України полковник Сергій Покотило, іншої юридичної особи - .

Суд не бере до уваги покликання відповідача щодо надання доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України №Б-9632 від 17.12.2020 для опрацювання заяви позивача Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, оскільки відповідно до ст. 15 Закону України Про звернення громадян, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається саме тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Більше того, відповідачем не додано до матеріалів справи вказане доручення.

Також суд зазначає, що відповідно положень статті 20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як встановлено судом згідно даних вебсайту Укрпошти поштове відправлення № 608 із заявою позивача від 15.12.2020 відповідачу вручено 17.12.2020.

Однак , в порушення строків надання відповіді на звернення громадян, позивач отримав поштове відправлення, відповідно до відбитку штемпеля на конверті, прийнятого Укрпоштою 26.01.2021 від відправника - Фінансового управління відповідача, який є іншою юридичною особою з рішенням від 21.01.2021 № 305/110 тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача полковника Сергія Покотила про відмову у задоволені заяви позивача від 15.12.2020 (а.с.19-20).

Суд встановив з відповіді від 21.01.2021 № 305/110 тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача, що таке в порушення ст. 15 Закону України Про звернення громадян також не містить роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Відтак, на переконання суду, оскільки відповідач Генеральний штаб Збройних Сил України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168 ) не розглянув подане позивачем в порядку Закону України «Про звернення громадян» звернення від 15.12.2020 та не надав на звернення позивача відповіді у визначений закомом термін, то відповідач вчинив дії, які не є законним способом поведінки державного органу.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій, щодо розгляду заяви позивача.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивача порушені вищевказані вимоги, тому вимоги позивача в даній частині є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 6000,00 грн суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами пункту 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З вищенаведеного слідує, що для відшкодування моральної шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2018 в справі № 804/2252/14.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, позивачем не надано жодного доказу спричинення йому моральної шкоди, а тому позивачем не доведено причинного зв`язку між неналежним розглядом його звернення та настанням будь-яких негативних наслідків для позивача у вигляді моральної шкоди.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Щодо вимог позивача: визнати протиправним та скасувати рішення тимчасово виконуючого обов`язки начальника Фінансового управління відповідача полковника Сергія Покотила від 21.01.2021 № 305/110 про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 від 15.12.2020 щодо оформлення бухгалтерської довідки; визнати протиправною бездіяльність Генеральною штабу Збройних Сил України щодо не включення до змісту довідки від 30.09.2015 № 305/537 відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі 86917,01 грн та індексації в сумі 5681,97 грн; зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України усунути недоліків довідки від 30.09.2015 № 305/537 шляхом оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої крім внесених до довідки від 30.09.2015 № 305/537, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн та направити її до Львівського обласного військового комісаріату для додання до подання від 07.10.2015 № уг. 54259 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

КАС України передбачає можливість захисту тільки вже порушеного права (частина 1 статті 2, частина 1 статті 5 КАС України).

Оскільки, відповідач Генеральний штаб Збройних Сил України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168 ) який відповідно до приписів закону мав розглянути звернення позивача та надати відповідь, не розглянув подане позивачем в порядку Закону України «Про звернення громадян» звернення від 15.12.2020 та не надав на звернення позивача відповіді, то суд дійшов висновку, що вказані вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи вищевказане, з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України по розгляду поданої позивачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяви від 15.12.2020 та зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України розглянути подану відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року та надати відповідь у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Оскільки позивач згідно з ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1, 2, 5,19, 20, 132, 139, 241-246, 257-260 КАС України, суд -

ухвалив :
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України по розгляду поданої ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяви від 15.12.2020.

3. Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168; ) розглянути подану відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15 грудня 2020 року та надати відповідь у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08.04.2021.

Суддя Коморний О.І.