Справа № 200/1368/21-а
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 р. Справа№200/1368/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Костянтинівської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 260, ) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівської міської ради (далі відповідач) про скасування рішення Костянтинівської міської ради № 7/5-59 від 28 січня 2021 року, яким позивачу заборонено будь-які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :00:021:0526, площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення кримінального провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору суборенди землі від 28 жовтня 2013 року він прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером № :00:021:0526, площею 0,0400 га, за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування торгового комплексу строком до 14 грудня 2061 року. 28 грудня 2020 року Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради надав йому дозвіл на проведення земельних робіт з укладання фундаменту під будівництво торгівельного комплексу по АДРЕСА_2 він фактично був готовий приступити до будівництва торговельного комплексу. Втім, 06 січня 2021 року працівниками Костянтинівського ВП Бахмутського ГУНП в Донецькій області до ЄРДР внесено повідомлення про те, що 06 січня 2021 року о 6 годині 14 хвилині за адресою: вул. Громова, 51, біля магазину «Сім`я» невідомі особи зрізали берези та розпочато судове слідство. Після чого, рішенням Костянтинівської міської ради № 7/5-59 від 28 січня 2021 року було заборонено вчиняти будь які дії на земельній ділянці до закінчення кримінального провадження. Вважає прийняте рішення незаконним у зв`язку відсутністю обґрунтованих причин та підстав для заборони проведення земельних робіт з укладання фундаменту під будівництво торгівельного комплексу, оскільки є добросовісним суборендарем та виконав всі вимоги чинного законодавства, які необхідні та достатні для початку здійснення будівельних робіт на земельній ділянці. У зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача (а. с. 1-3).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено (а. с. 34-35).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 38).

З 04 березня 2021 року по 26 березня 2021 року суддя Черникова А.О. перебувала на лікарняному.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

11 березня 2021 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. У відзиві відповідач зазначив, що спірне рішення прийнято в межах повноважень, визначених Законом України «Про місце самоврядування в Україні» та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відповідач вказує, що згідно з інформаційною довідкою РРП№ 247057425, власником вказаної земельної ділянки є територіальна громада м. Костянтинівки в особі Костянтинівської міської ради. Форма власності комунальна.

Статтею 79 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відтак, зелені насадження перебувають у власності територіальної громади в особі Костянтинівської міської ради.

Відповідно до пункту 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045 (зі змінами) (далі - Порядок 1054) видалення зелених насаджень здійснюється у разі: виконання підготовчих і будівельних робіт на об`єктах відповідно до статей 35-37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. У цьому разі видалення зелених насаджень не потребує дозволу (ордера). Відновна вартість визначається на підставі акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, та сплачується до прийняття об`єкта в експлуатацію. Розмір відновної вартості видалених зелених насаджень зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території.

У відзиві відповідач вказує, що ОСОБА_1 як особа, що має намір щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 , після отримання всіх необхідних дозвільних документів на будівництво, розуміючи, що на вказаній земельній ділянці містяться зелені насадження, до уповноваженого виконавчого органу Костянтинівської міської ради для вирішення питання щодо обстеження зелених насаджень та розрахунку і сплати відновної вартості таких зелених насаджень у період з 28.12.2020 р. (отримання дозволу на виконання земельних робі) до 28.01.2021 р. (прийняття відповідачем спірного рішення) не звертався. При цьому, відповідно до зазначеного вище договору суборенди земельної ділянки на позивача як на суборендаря покладено обов`язки щодо додержання державних стандартів, норм і правил (п. 18 договору суборенди).

Відповідач звертає увагу суду, що було проведено комісійне обстеження та складено акт обстеження зелених насаджень № 68 від 29.12.2020 р., відповідно до якого обстежено 8 берез, 13 горобин, 1 сухостій та підлягали видаленню з проведенням будівництва торгівельного комплексу (а. с. 55).

06 січня 2021 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0000017 за фактом того, що 06.01.2021 о 06 годині 14 хвилин за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Громова, 51 невідомі особи спиляли берези. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 246 ч. 1 КК України (а. с. 10).

Також КП «Служба єдиного замовника» з метою визначення збитків, заподіяних територіальній громаді у зв`язку із незаконним видаленням дерев, проведено розрахунок відновлювальної вартості зелених насаджень по вул. Громова, 51 Г, який складає 199 732, 22 грн. (а. с. 54).

З приводу даної ситуації, до виконавчого комітету міської ради надходили звернення громадян, а також колективне звернення депутатів фракції «Слуга Народу» з вимогою надати публічну правову оцінку вказаним подіям на сесії міської ради.

Відповідач вказує, що спірне рішення прийнято на підставі колективної вимоги депутатів міської ради та громадян щодо вирубки дерев по вул. Громова, 51 Г, у м. Костянтинівка мотивоване згаданими вище обставинами та зумовлене необхідністю захисту Костянтинівською міською радою об`єкта права комунальної власності від подальших можливих протиправних дій. Реалізуючи правомочності власника незаконно видалених зелених насаджень Костянтинівська міська рада вважає, що діяла виключно в межах повноважень, визначених законодавством, та в інтересах територіальної громади. На підставі зазначеного, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а. с. 44-47).

19 березня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що він є добросовісним землекористувачем і прийняте відповідачем спірне рішення, не має будь яких законних дій зупинити будівництво, як користувачу земельної ділянки. Зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на припинення будівельних робіт, можливо лише тільки відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та з визначених підстав. Вважає, що отримання ним, як добросовісним забудовником всіх необхідних та достатніх документів, для здійснення будівництва, відповідач прийняв незаконне рішення, заборонив вчинення будь яких-дій до закінчення кримінального провадження до якого він не має ніякого відношення. Зазначає, що враховуючи процесуальні строки кримінального провадження, які можуть продовжуватись протягом 26 місяців з моменту внесення відомостей до ЄРДР, відповідач своїм рішенням позбавляє права на виконання будівельних робіт, по яким встановлені строки виконання. На підставі чого просить визнати рішення відповідача № 7/5-59 від 28 січня 2021 року «про заборону» незаконним та таким що підлягає скасуванню (а. с. 69-71).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а. с. 5-7).

Договором суборенди землі від 28 жовтня 2013 року, орендар Міське комунальне підприємство Комунтранс надав суборендарю ОСОБА_1 в строкове платне користування земельну ділянку без зміни цільового призначення на строк дії договору оренди земельної ділянки до 14 грудня 2061 року (а. с. 11-14).

Актом прийому-передачі земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року, орендар - міське комунальне підприємство «Комунтранс» та суборендар - ОСОБА_1 уклали акт про передачу в суборенду на строк дії договору земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площа якої становить 0,0400 га для будівництва та обслуговування торгівельного комплексу (а. с. 15).

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28 жовтня 2013 року вбачається, що заявник є суборендарем по договору оренди землі, строком дії договору до 14 грудня 2061 року (а. с. 18).

Дозвілом № 130 від 28 грудня 2020 року, виданим Костянтинівською міською радою дозволяється ТОВ СКС Строй проводити земельні роботи з укладання фундаменту під будівництво торгівельного комплексу по АДРЕСА_2 , строком дії дозволу з 28 грудня 2020 року по 27 грудня 2021 року (а. с. 16).

До зазначеного вище дозволу, позивачем наданий ордер лист погодження № 130 на виробництво земляних робіт від 28 грудня 2020 року, який погоджено зі службами та підприємствами, зокрема: МКП «Комунтранс», КП «Компанія «Вода Донбасу», РЕМ ДТЕК, ВП «Костянтинівкатепломережа», Костянтинівським УГГ (а. с. 17).

29 грудня 2020 року проведено комісійне обстеження зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:021:0526 та складено акт № 68 обстеження зелених насаджень від 29 грудня 2020 року, відповідно до якого обстежено 8 берез, 13 горобин, 1 сухостій, які підлягають видаленню. Згідно висновку комісії, 22 дерева (8 берез, 13 горобин, 1 сухостій) підлягали видаленню у зв`язку з проведенням робіт з будівництва торгівельного комплексу (а. с. 55).

З копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається про порушення кримінального провадження № 0000017 від 06 січня 2021 року о 10:20 за ознаками ст. 246 ч. 1 Кримінального кодексу України. З викладених обставин, зазначених у проваджені вбачається, що 06 січня 2021 року о 6 годині 14 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 біля магазину Сім`я невідомі спиляли берези (а. с. 10).

З розрахунку відновлювальної вартості зелених насаджень (по АДРЕСА_2 ), складеного відповідачем вбачається зазначення шкоди , а саме: видаленню дерев у кількості 21, з них: 8 берез та 13 горобин, на загальну суму 199 732,22 грн. (а. с. 54).

Рішенням Костянтинівської міської ради № 7/5-59 від 28 січня 2021 року позивачу заборонено будь-які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :00:021:0526, площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення кримінального провадження (а. с. 9).

Не погоджуючись з рішенням Костянтинівської міської ради від 28 січня 2021 року № 7/5-59 про заборону вчиняти будь які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :00:021:0526, площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 до закінчення кримінального провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 2 ст. 144 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон №3038-VI) .

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною 4 ст. 26 Закону № 3038-VI, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ч. 5. ст. 26 Закону № 3038-VI, проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 41) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До повноважень міських рад у галузі будівництва відповідно до ст. 31 Закону № 280/97-ВР відноситься здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Пунктом 34 частини 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Окрім того, згідно абз. 2 ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР, рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Так, матеріалами адміністративної справи встановлено, що позивачем у червні 2020 року подано та зареєстровано у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ДЦ89 (а. с. 19-24).

Відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Підставою заборони позивачу проводити будь-які дії на земельній ділянці, як зазначено у спірному рішенні стала заява фракції «Слуга народу» та громадян щодо вирубки дерев по вулиці Громова, 51 Г (а. с. 9).

Окрім того, позивачем надана копія Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається порушення кримінального провадження № 0000017 від 06 січня 2021 року о 10 годині 20 хвилин за ознаками ст. 246 ч. 1 КК України. З викладених обставин, зазначених у проваджені вбачається, що 06 січня 2021 року о 6 годині 14 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 51 біля магазину «Сім`я» невідомі спиляли берези (а. с. 10).

Отже, з приписами визначеними у ч. 7 ст. 36 Закону №3038-VI, які слугували причиною припинення права на виконання будівельних робіт у відповідача підстави відсутні.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивач має намір побудувати будівлю ринкової інфраструктури (будівлі торгівлі), на орендованій земельній ділянці, що відповідає її цільовому призначенню, зазначеному у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права і заборона проведення будь-яких дій на земельній ділянці.

У даному випадку позивачу заборонено будь-які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :00:021:0526, площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення кримінального провадження, отже позивач вважає, що не має права на виконання будівельних робіт з укладання фундаменту під будівництво торгівельного комплексу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Таким чином, при винесенні спірного рішення вбачається порушення права позивача на мирне володіння суборендованої земельної ділянки, що полягає, насамперед у перешкоджанні використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, яке визначене у договорі оренди земельної ділянки, а саме: для будівництва та обслуговування торгівельного комплексу (згідно 47.19- Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією № 49 від 08 лютого 2021 року (а. с. 4).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівської міської ради на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 90, 94, 139, 194, 241-243, 245, 246, 257, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Костянтинівської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260, ) про скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівської міської ради № 7/5-59 від 28 січня 2021 року, яким позивачу заборонено будь-які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :00:021:0526, площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення кримінального провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 260, ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 квітня 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова