Справа № 220/320/21
Суддя: Фисун Л. С.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/320/21
Номер провадження № 2-а/220/12/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Фисун Л.С.

за участю секретаря Григораш В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника групи ІПК віпс (тип А) впс «Мілове» ім.Віктора Банних старшого прикордонних нарядів пропуску «Мілове» Коломієць Владислава Вікторовича, Відділу прикордонної служби «Мілове» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

у с т а н о в и в:

Стислий зміст позовних вимог.

01 березня 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 145218 від 22.02.2021 року, винесену начальником групи ІПК віпс (тип А) впс «Мілове» ім.Віктора Банних лейтенантом Коломієць Владиславом Вікторовичем (старшим прикордонних нарядів в ППр "Мілове"), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-2 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, що постановою начальника групи іпк віпс (тип А) впс «Мілове» лейтенанта ОСОБА_2 . Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних № 145218 від 22 лютого 2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Згідно вказаної постанови, 22.02.2021 року під час здійснення прикордонного контролю в пункті пропуску «Мілове» було виявлено позивача ОСОБА_1 , як особу, що перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску, чим порушив п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1ст.204-2 КУпАП. З вказаною постановою він не погоджується, оскільки розгляд справи відбувався поверхнево та формально. Права були роз`яснені вже після накладання адміністративного стягнення, постанова негайно після розгляду справи йому не оголошувалась. Не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги його пояснення, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують його особу, інші докази по справі, що порушувало його право. Внаслідок чого при винесені постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначені адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування яких особа, яка складала постанову, дійшла до висновку про винуватість. Тому вважає, що є підстави для скасування зазначеної постанови та закриття провадження у справі.

Процесуальні дії по справі

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про отримання судових повісток.

Позивач просив про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явився за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не скориставшись правом на подання відзиву на позов.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів:

З постанови начальника групи ІПК віпс (тип А) впс «Мілове» лейтенанта Коломійця Владислава Вікторовича Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних № 145218 від 22.02.2021 року вбачається, що 22.02.2021 року о 20 годині 30 хвилин, під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через Державний кордон України «Мілове» виявлено гр. ОСОБА_1 , який пояснив, що 21.02.2021 року о 14 годині 00 хвилин перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через Державний кордон України н.п. «Успенка» (ТОТ) на напрямку н.п. «Успенка» (ТОТ) «Матвєєв-Курган» (РФ) здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП, протокол не складається.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що в її основу суб`єктом владних повноважень покладено визнання провини ОСОБА_1 у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП. Натомість будь-які інші докази адміністративного правопорушення, у тому числі й показання свідків, фото або відеоматеріали відсутні. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить посилань на докази.

Отже, єдиним доказом скоєного правопорушення, є постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 204-2 КпАП України.

При цьому суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість відповідач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та знайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову. Відтак, відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 243-246, 268 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника групи іпк віпс (тип А) впс «Мілове» лейтенанта Коломієць В.В. Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних № 145218 від 22 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-2 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Відділ прикордонної служби «Мілове» (тип А) ім. В. Банних Луганського прикордонного загону, розташоване у сел. Мілове Міловського району Луганської області по вул. Міловській 58.

Суддя Л.С.Фисун