Справа № 726/1028/20
Суддя: Пухарєва    О. В.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 726/1028/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Пухарєвої О.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Кульки О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Хімчинського Б.Г.,

відповідача - Кибича В.М. ,

представника відповідача - Федюкової Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області - Кибича Віталія Миколайовича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , як керівник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Свіженька мілк», звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Кибича В.М. та Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Кибича В.М. від 15.07.2020 за № 430-ДК/0151По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на керівника СТОВ «Свіженька мілк» ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що оскаржуваною постановою його, як керівника визнано винним в порушенні вимог ст. 53-1 КУпАП, оскільки СТОВ «Свіженька мілк» самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки за кадастровим номером - :54:002:0008 площею 42 га, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури кукурудзи та вико-вівсяної суміші.

Позивач вважає, що дії відповідача Кибича В.М. щодо винесення оскаржуваної постанови є неправомірними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем невірно встановлено обставини, які підлягають доказуванню. Протокол про адміністративне правопорушення №430/ДК/153П/07/01-20 від 13 липня 2020 року, в якому міститься його пояснення, про те, що вказана земельна ділянка обробляється на підставі договору, який діє до 2021 року, не може бути доказом самовільного зайняття земельної ділянки. Його не було повідомлено про планову чи позапланову перевірку, не надавалися жодні документи, не пояснювалися підстави такої перевірки, а також він не був присутнім під час її проведення.

В Акті про обстеження земельної ділянки від 09.07.2020 зазначено, що СТОВ «Свіженька мілк» в особі керівника Бойка Ю.В самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки за кадастровим номером - :54:002:0008 площею 42 га. У даному Акті відсутні відомості відносно особи, яка перевіряється та місцезнаходження такої особи.

Відповідач не повідомив його про час і місце розгляду адміністративного протоколу №430/ДК/153П/07/01 -20 від 13 липня 2020 року, який склав Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Спинул І.Г., що позбавило його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та подати докази, які підтверджують законність користування СТОВ «Свіженька мілк» вказаною земельною ділянкою.

Таким чином при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не з`ясовано правових підстав користування земельною ділянкою, а саме те, що 26 травня 2011 року між Державним підприємством дослідного господарства «Центральне» в особі директора Новицького З.М. та СТзОВ «Свіженька-Мілк» укладений договір, згідно умов якого ДПДГ «Центральне» на праві постійного користування належить 171 га земельної ділянки (рілля), яка використовується для вирощування сільськогосподарських культур та знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул. Каштанова, 20. Позивачем з 26 травня 2011 року, відповідно до умов Договору виконанні роботи по приведенню земельної ділянки, площею 171 га до придатності, вирощування сільськогосподарських культур. Частина земельної ділянки за кадастровим номером :54:002:0008 площею 32 га, що вказана в оскаржуваній постанові входить до предмету Договору.

Керівник СТзОВ «Свіженька Мілк» вважає, що умови договору дотримано, а відтак позивач жодним чином не міг допустити порушення земельного законодавства, які відображені в оскаржуваній постанові, оскільки, всі дії вчиняв на виконання вищевказаного договору, який є чиним, не визнавався недійсним, отже самовільного зайняття спірної земельної ділянки не було, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач - Кибич В.М. та представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області - Федюкова Т.Д. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Останні пояснили, що позовні вимоги є безпідставними, державними інспекторами Управління з контролю, за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області вчинялися дії на виконання покладених обов`язків законодавством України. Щодо існування договору на постійне користування земельною ділянкою від 26.05.2011 року укладеного між СТзОВ «Свіженька Мілк» та ДПДГ «Центральне» зазначили, що відповідно до Рішення Господарського суду Чернівецької області від 25 лютого 2019 року по справі №926/672/15 за позовом Прокурора м. Чернівці в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, яке набрало законної сили 28.03.2019 встановлено, що ДПДГ «Центральне» не є користувачем земельних ділянок у встановленому законодавством порядку. Крім цього судовим рішенням у справі № 910/14685/15 встановлено факт відсутності у ДПДГ «Центральне» права користування спірними земельними ділянками. Зазначили, що до складу вказаних в судовому рішенні земель також входить земельна ділянка :54:002:0008 площею 32 га, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії А№000001 від 10.02.1993 року, місцезнаходження земельної ділянки в адміністративних межах м. Чернівці (урочище Шанці, відділок Садгора ).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що у 2010 році він був призначений директором дослідницького господарства «Центральне», у розпорядженні якого перебувало 2600 га землі, з яких оброблялося лише 400 га. У зв`язку наявністю заборгованості підприємства по заробітній платі у розмірі 350 тис. грн., він звернувся до директора СТзОВ «Свіженька Мілк» з пропозицією укласти угоду, щоб привести до придатності господарського використання землі, які позаростали рідколіссям. Таким чином, 26.05.2011 вони уклали договір на десять років з керівником СТзОВ «Свіженька мілк» про надання платних послуг щодо приведення 171 га землі до придатності, яку узгоджував директор дослідної станції. Зазначив, що СТзОВ «Свіженька Мілк» могло вичищати та обробляти землю, проте він не мав змоги платити за це, отже в угоді було домовлено право СТзОВ «Свіженька Мілк» вирощувати на окультуреній землі зернові. На сьогоднішній день договір продовжує діяти та на зазначеній землі товариство «Свіженька мілк» продовжує орати, засівати землю, на якій збирають урожай.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він являється ліквідатором ДП дослідного господарства «Центральне» згідно ухвали господарського суду від 26.12.2019. Вказував на те, що у 2013 р. він був призначений керуючим санацією. Зокрема, йому відомо, що в травні 2011 року між зазначеним підприємством та СТзОВ «Свіженька мілк» укладалася угода щодо передачі земельних ділянок задля приведення їх до стану придатного для сільськогосподарського використання. СТзОВ «Свіженька Мілк» здійснювало вказані роботи з розчищення та очищення земельних ділянок. Вказані дії узгоджувалися з Академією аграрних наук. Вказаний договір не розривався протягом 10 років, оскільки для ДПДГ «Центральне» була вигідна дана співпраця. Також зазначив, що ніякого самовільного захвату земельних ділянок не було і не має. Спірна земельна ділянка частково засаджена зерновими культурами, частина трав`яною масою. Станом на липень 2020 року СТзОВ «Свіженька мілк» мало право користування даною земельною ділянкою, оскільки є діючий договір. Він як ліквідатор є керівником ДПДГ «Центральне», яке перебуває в процедурі банкрутства, проте на сьогоднішній день підприємство не ліквідовано.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що працівниками Головного управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області проведено обстеження земельної ділянки кадастровий номер: :54:002:0008 загальною площею 140,4866 га. За результатами проведеного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки №4430-ДК/071/АО/10/01-20 від 09.07.2020 року (далі Акт), в якому, зафіксовано порушення ст.125, 126 Земельного кодексу України, яке полягає в тому, що СТОВ «Свіженька Мілк», в особі керівника ОСОБА_1 самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки кадастровий номер :54:002:0008 площею 42 га. Самовільне зайняття частини земельної ділянки здійснено шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури кукурудзи та вико-вівсяної суміші (а.с.7). Згідно зазначеного Акту обстежувана земельна ділянка належить до державної форми власності, сільськогосподарського призначення для науково-дослідної і виробничої діяльності, яка перебуває в постійному користуванні Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія А №000001 від 10.02.1993.

13.07.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Спинулом І.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення №430ДК/153П/07/01-20 відносно керівника СТОВ «Свіженька мілк» ОСОБА_1 за ст.53-1 КУпАП (а.с.8).

Постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Кибича В.М. від 15.07.2020 р. за №430-ДК/0151По/08/01-20 про накладенння адміністративного стягнення ОСОБА_1 , як керівника СТОВ «Свіженька Мілк» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9)

Зокрема, згідно вказаної постанови, керуючись ст.ст.125, 126 та п.«б» ст.211 ЗК України, позивача, як керівника, визнано винним в тому, що в СТОВ «Свіженька Мілк» самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки за кадастровим номером :54:002:0008 площею 32 га шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури-кукурудзи та вико-вівсяної суміші.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Державного земельного Кадастру (поземельної книги), земельна ділянка за кадастровим номером :54:002:0008 площею - 140,4866 га державної форми власності, сільськогосподарського призначення - для науково-дослідної і виробничої діяльності, (код цільового призначення 01.09 для дослідних і навчальних цілей) перебуває в постійному користуванні Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук м. Чернівці відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія А №000001 від 10.02.1993 року (а.с.60-66).

Водночас, в матеріалах справи наявний договір від 26.05.2011 року, укладений між Державним підприємством дослідного господарства «Центральне» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Свіженька-Мілк», згідно умов якого сторони домовились про надання останнім платних послуг, щодо приведення земель до придатності, вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці, розміром 171 га за адресою м. Чернівці, вул.Каштанова, 20 (урочище Шанці, відділок Садгора) (а.с.16)

Окрім цього, в матеріалах справи наявне рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.02.2019 по справі №926/672/15 за позовом Прокурора м.Чернівці в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, яке набрало законної сили 28.03.2019 року. За результатами розгляду зазначеної справи судом встановлено, що ДПДГ «Центральне» не є користувачем земельних ділянок у встановленому законодавством порядку (а.с.67-75).

Так, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 25 лютого 2019 року по справі № 926/672/15, зокрема, визначено наступне:

«…згідно п.1.3. статуту державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону Національної Академії аграрних наук України підпорядковане безпосередньо - Буковинській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; загальне підпорядкування - Національній академії аграрних наук України, як органу по управлінню державним майном.

25 грудня 2013 року прийнята Постанова Президії НААН України, де п.1 даної постанови про передачу землі Буковинській державній дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН постановлено: п.2 постанови Президії УААН від 30.06.1999 року (протокол №13) - скасувати, а в п.2 вище вказаної постанови зазначено, що земельні ділянки 2187,5 га. в м.Чернівці та 819 га. на території Вижницького району вирішено передати Буковинській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН.

26.03.2014 року прийнята інша постанова Президії НААН України, якою визначено п.1 постанови Президії УААН від 25.12.2013 року викласти в такій редакції: пункт 2 постанови Президії УААН від 30.06.1999 року (протокол №13) «Про створення державного дослідного господарства «Центральне» Чернівецької державної сільськогосподарської станції на самостійному балансі» скасувати в частині передачі земель Державному підприємству «Дослідне господарство «Центральне» Чернівецької державної сільськогосподарської станції Української академії аграрних наук».

Так, наведені постанови Президії НААН України від 25.12.2013 року та від 26.03.2014 року ДПДГ «Центральне» вважало незаконними та подало позов до Національної академії аграрних наук України про скасування вказаних постанов.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 12.12.2016 року у справі №910/14685/15, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Зокрема, судом встановлено, що з моменту видачі вказаних вище Державних актів на право постійного користування землею у Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України виникло право постійного користування земельними ділянками згідно з планом землекористування та в межах, встановлених зазначеним планом землекористування.

Постанова Президії Української академії аграрних наук від 30.06.1999 року, якою ДПДГ «Центральне» передано земельні ділянки, не є правоустановчим документом, що посвідчує права позивача на користування земельними ділянками. Натомість вказана постанова є рішенням органу, уповноваженого управляти майном позивача та може слугувати підставою для оформлення права користування наведеними в них землями.

ДПДГ «Центральне» не довело належними та допустимими доказами наявність права користування спірними земельними ділянками, відтак неможливим у такому випадку є захист відсутнього права користування земельною ділянкою на підставі та у відповідності до ст.152 Земельного кодексу України.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням у справі №910/14685/15 встановлено факт відсутності у ДПДГ «Центральне» права користування спірними земельними ділянками…» (а.с.73).

Згідно з положеннями частини 1-3, 5 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно п. «а» ч.1 та ч.2 ст.95 ЗК України передбачено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6 та ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 628 ЦК України регламентовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, як умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом випадках та порядку, визначеному законодавством. Визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 26.05.2011 року між Державним підприємством дослідного господарства "Центральне" (далі - Сторона 1, ДП "Центральне" та Сільськогосподарським товариством "Свіженька мілк" (далі - Сторона 2) укладено договір, відповідно до умов п. 1.1 Договору Стороні 1 на праві постійного користування належить 171 га земельної ділянки (рілля), яка використовується для вирошування сільськогосподарських культур та знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Каштанова. 20 (урочище Шанці, відділок Содгори).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що для забезпечення виконання Подання прокуратури Садгірського району м. Чернівці від 18.05.11 року за №118-993 вих. 11 Сторона 1 та Сторона 2 на основі даного Договору домовились про надання платних послуг щодо приведення земель до придатності, вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці, розміром 171 га.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що земельна ділянка виділяється для вирощування сільськогосподарських культур і використовується виключно по цільовому призначенню.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Сторона 2 самостійно за власні фінансові кошмі проводить роботи по покращенню стану вказаної земельної ділянки та має право звести необхідні тимчасові споруди для своєї діяльності.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що даний договір починає діяти з 26 травня 2011 року по 21 жовтня 2021 року.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що Сторона 2 зобов`язується використовувати земельну ділянку у відповідності до умов даного Договору та утримувати її не завдаючи школи довкіллю.

Згідно умов п.7.3 Договору сторони дійшли згоди, що жодна із сторін немає права передавати свої права за даним Договором третій стороні без письмової згоди другої сторони.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.4 ст.78 КАСУ обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судовим рішенням у справі №910/14685/15 встановлено факт відсутності у ДПДГ «Центральне» права користування спірними земельними ділянками.

Проте, договір про надання платних послуг щодо приведення земель до придатності вирощування сільськогосподарських культур від 26.05.2011, укладений між Державним підприємством дослідного господарства «Центральне» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Свіженька Мілк» не був визнаний у встановленому законом порядку недійсним, зазначену інформацію сторонами не спростовано.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, судом встановлено, що з 26 травня 2011 року СТОВ «Свіженька Мілк», відповідно до умов Договору, виконані роботи по приведенню земельної ділянки, площею 171 га до придатності, вирощування сільськогосподарських культур.

Крім цього під час розгляду справи встановлено, що частина земельної ділянки за кадастровим номером - :54:002:0008 площею 32 га, що вказана в оскаржуваній постанові входить до предмету Договору.

Також, судом встановлено та не спростовано сторонами, що умови Договору від 26.05.2011 року було дотримано, тобто позивач жодним чином не допустив порушення земельного законодавства, відображеного в оскаржуваній постанові, оскільки, діяв у відповідності до вищезазначеного Договору.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 53-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно з положеннями статті Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутністю вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, не вважаються самовільним зайняттям земельної ділянки дії, які свідчать про її фактичне використання за наявності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, зазначений в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, оскільки всі дії щодо фактичного використання земельної ділянки останній вчиняв на виконання вищевказаного договору, який є чинним і його виконання не заперечується сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення..

На підставі ст.ст.95, 116 ЗК України, ст.ст. 11, 626-629 ЦК України, ст.ст. 9, 53-1, 280, 286 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250-251, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов керівника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Свіженька мілк» ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області області Кибича Віталія Миколайовича від 15.07.2020 за №430-ДК/0151По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на керівника СТОВ «Свіженька мілк» ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Копія рішення невідкладно надсилається учасникам справи.

Суддя Пухарєва О.В.