Справа № 420/5641/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5641/21
УХВАЛА
09 квітня 2021 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» в інтересах ОСОБА_1 , члена Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» в інтересах ОСОБА_1 , члена Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за результатом розгляду якого позивач просить суд:
Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича протиправними в частині винесення постанови про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 07.04.2021 року.
Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича протиправними в частині винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 від 07.04.2021 року.
Визнати протиправною Постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 07.04.2021 р. та скасувати її.
Визнати протиправною Постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 від 07.04.2021 р. та скасувати її
Визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича протиправною в частині невідкладення виконавчих дій стосовно боржника ОСОБА_1 по примусовому виконанню ним вимог виконавчого документу.
Зобов`язати приватного виконавця Парфьонова Г.В. винести постанову про відкладенню виконавчих дій про примусовому виконанню вимог виконавчого документу у виконавчому провадженні №64988733.
Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Тобто, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 64988733 щодо стягнення заборгованості на користь банківської установи.
Обґрунтовуючи своє право на звернення до суду і інтересах ОСОБА_1 , Громадська організація «Національна спілка осіб з інвалідністю України» зазначає наступне.
ОСОБА_1 є співзасновником Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» та є членом вказаного громадського об`єднання з 24.12.2020 р., також він входить до складу органу управління виконавчого органу Правління ГО «НСОІУ», та обіймає посаду Першого заступника голови громадської організації з 24.12.2020 р. по теперішній час.
Голова ГО «Національна спілка осіб з інвалідністю України», який підписав адміністративний позов, зазначає, що статтями 1, 21 Закону України "Про громадські об`єднання" громадським організаціям надано право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади АРК, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами. При цьому, право громадських організацій на звернення до суду із відповідними позовами у розумінні пункту другого частини першої статті 21 наведеного Закону є загальною прерогативою та обмежено певними категоріями правовідносин, з якими безпосередньо пов`язана статутна діяльність громадських організацій, та законодавством, яке безпосередньо регулює відповідні правовідносини.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013 зазначається, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб. Метою діяльності ГО «НСОІУ» є забезпечення рівних прав і можливостей осіб з інвалідністю та їх соціального захисту, виявлення, усунення перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб таких осіб, у тому числі стосовно доступу їх нарівні з іншими громадянами до об`єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення осіб з інвалідністю до суспільної діяльності, здійснення громадського контролю за дотриманням прав осіб з інвалідністю, представництва їхніх інтересів та усунення будь-яких проявів дискримінації стосовно осіб з інвалідністю. Сприяння залученню представників Організацій (за їх зверненням) до складу колегій і консультативно-дорадчих органів центральних органів виконавчої влади, а також (за їх зверненням) до складу колегій і консультативно-дорадчих органів місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до свого статусу та території діяльності.
Підпунктом 2.2.6 пункту 2.2 Розділу 2 Статуту Громадської організації «Національна
спілка осіб з інвалідністю України» передбачено, що одним із завдань ГО «НСОІУ» є захист прав і свобод членів Організації, суспільних інтересів. Підпунктом 2.2.11. пункту 2.2. Розділу 2 Статуту громадського об`єднання також одним із завдань є сприяння захисту законних прав, свобод і інтересів осіб з інвалідністю, а також, підпунктом 2.2.18 Статуту є також недопущення будь-якої дискримінації осіб з інвалідністю серед працівників поліції, прокуратури та суддів, працівників підприємств і організацій державного сектору економіки, працівників органів державної влади та місцевого самоврядування, що здійснюють діяльність у сфері реалізацію прав, свобод і соціального захисту осіб з інвалідністю шляхом проведення акцій протесту, мітингів та інших громадських заходів, а також виявлення, фіксації і оприлюднення фактів злочинної діяльності окремих працівників поліції, прокуратури, суддів, державних службовців, органів місцевого самоврядування, Участь у проведенні заходів щодо охорони та захисту прав та свобод осіб з інвалідністю (пп.2.2.20 Статуту); Сприяння захисту законних прав, свобод і інтересів осіб з інвалідністю (пп. 2.2.22 Статуту).
Також, згідно пункту 2.3. Статуту передбачено, що для виконання завдань ГО «НСОІУ» в установленому порядку має право зокрема: представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів у державних та громадських органах, судах, правоохоронних органах, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності
та підпорядкування (пп. 2.3.2 Статуту).
Також, голова ГО «Національна спілка осіб з інвалідністю України» посилається на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ЛЕраблієр А.С.Б.Л. проти Бельгії» (L'Erabliиre A.S.B.L. v. Belgium) від 24.02.2009 року та постанову Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 813/1960/18.
Суддя зазначає, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Відповідно до ст. 42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи.
У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 53 КАС України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.
Крім того, ч. 1 ст. 287 КАС України, визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.
Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.
Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.
Згідно зі ст. 21 Закону України «Про громадські об`єднання», для здійснення своєї мети (цілей) громадське об`єднання має право: 1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі); 2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами; 3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації; 4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об`єднання та важливих питань державного і суспільного життя; 5) проводити мирні зібрання; 6) здійснювати інші права, не заборонені законом.
Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи має право: 1) бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства; 2) здійснювати відповідно до закону підприємницьку діяльність безпосередньо, якщо це передбачено статутом громадського об`єднання, або через створені в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) громадського об`єднання та сприяє її досягненню. Відомості про здійснення підприємницької діяльності громадським об`єднанням включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) засновувати з метою досягнення своєї статутної мети (цілей) засоби масової інформації; 4) брати участь у здійсненні державної регуляторної політики відповідно до Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; 5) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у роботі консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, що утворюються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування для проведення консультацій з громадськими об`єднаннями та підготовки рекомендацій з питань, що стосуються сфери їхньої діяльності.
Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, створена ним юридична особа (товариство, підприємство) може бути виконавцем державного замовлення відповідно до закону.
Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», громадські організації осіб з інвалідністю, їх спілки створюються з метою забезпечення рівних прав і можливостей осіб з інвалідністю та їх соціального захисту, виявлення, усунення перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб таких осіб, у тому числі стосовно доступу їх нарівні з іншими громадянами до об`єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення осіб з інвалідністю до суспільної діяльності, здійснення громадського контролю за дотриманням прав осіб з інвалідністю, представництва їхніх інтересів та усунення будь-яких проявів дискримінації стосовно осіб з інвалідністю та мають право користуватися пільгами і преференціями, передбаченими законодавством.
Відповідно до п. 2.1 Статуту Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України», затвердженого протоколом установчих зборів № 1 від 03.12.2020 року, метою діяльності Організації є забезпечення рівних прав і можливостей осіб з інвалідністю та їх соціального захисту, виявлення, усунення перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб таких осіб, у тому числі стосовно доступу їх нарівні з іншими громадянами до об`єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення осіб з інвалідністю до суспільної діяльності, здійснення громадського контролю за дотриманням прав осіб з інвалідністю, представництва їхніх інтересів та усунення будь-яких проявів дискримінації стосовно осіб з інвалідністю. Сприяння залученню представників Організацій (за їх зверненням) до складу колегій і консультативно-дорадчих органів центральних органів виконавчої влади, а також (за їх зверненням) до складу колегій і консультативно-дорадчих органів місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до свого статусу та території діяльності.
Підпунктами 2.2.11, 2.2.18 п. 2.2 Статуту визначено, що завданнями Організації є: сприяння захисту законних прав, свобод і інтересів осіб з інвалідністю, а також підпунктом 2.2.18 Статуту є також недопущення будь-якої дискримінації осіб з інвалідністю серед працівників поліції, прокуратури та суддів, працівників підприємств і організацій державного сектору економіки, працівників органів державної влади та місцевого самоврядування, що здійснюють діяльність у сфері реалізацію прав, свобод і соціального захисту осіб з інвалідністю шляхом проведення акцій протесту, мітингів та інших громадських заходів, а також виявлення, фіксації і оприлюднення фактів злочинної діяльності окремих працівників поліції, прокуратури, суддів, державних службовців, органів місцевого самоврядування.
Згідно з пп. 2.3.2 п. 2.3. Статуту, для виконання завдань Організація в установленому порядку має право зокрема: представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів у державних та громадських органах, судах, правоохоронних органах, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності та підпорядкування.
Тобто, з огляду на положення Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Статуту Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України», затвердженого протоколом установчих зборів № 1 від 03.12.2020 року, метою діяльності громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» є захист соціальних прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю, у тому числі, і ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю 3 групи.
Разом з тим, перелік сфер діяльності громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України», в яких організація наділена повноваженнями щодо захисту прав її членів у суді є обмеженим та обмежений саме соціальним правами членами такої організації, які передбачені Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Статутом.
Разом з тим, оскарження дій виконавця щодо стягнення з ОСОБА_1 , під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, заборгованості перед банківською установою, не охоплюється метою Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України», визначеною Статутом, та не відповідає приписам Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», оскільки у даному випадку спір стосується захисту особистих майнових прав ОСОБА_1 не пов`язаних з реалізацією ним права на доступ об`єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв`язку, освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення до суспільної діяльності, дискримінації його, як особи з інвалідністю, участі у складі колегій і консультативно-дорадчих органів центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.
Таким чином, суддя робить висновок, що у вказаних спірних правовідносинах ГО «Національна спілка осіб з інвалідністю України» не наділена правом на звернення до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 .
При цьому, посилання голови ГО «Національна спілка осіб з інвалідністю України» на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ЛЕраблієр А.С.Б.Л. проти Бельгії» (L'Erabliиre A.S.B.L. v. Belgium) від 24.02.2009 року у даному спорі є помилковим, оскільки зазначене рішення стосується можливості громадської організації здійснювати захист суспільних інтересів в судовому порядку, а не особистих майнових прав. Так само, помилковим є посилання на постанову Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 813/1960/18, оскільки у вказаній справі спір стосувався права громадської організації на звернення до органів місцевого самоврядування в рамках Закону України «Про звернення громадян» щодо погіршення стану покриття дороги у м. Городок, який внаслідок непрофесійних дій та бездіяльності міського голови став таким, що завдає шкоди здоров`ю та життю громадян, тобто, також, суспільних прав та інтересів.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо:
позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Таким чином, суддя зазначає, що до суду із зазначеним позовом звернулася особа, яка не має права звернення із зазначеними позовними вимогами.
Таким чином, у відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, адміністративний позов має бути повернутий позивачеві.
Також, суддя зазначає, що разом з адміністративним позовом, позивач надав клопотання про забезпечення позову, яке, також, суд повертає позивачу, у зв`язку із поверненням позовної заяви.
Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. 4,5,42,46,53, 169 КАС України, суддя

Повернути позивачеві адміністративний позов Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» в інтересах ОСОБА_1 , члена Громадської організації «Національна спілка осіб з інвалідністю України» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо