Справа № 280/8863/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8863/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (суддя Новікова І.В.) по справі №280/8863/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача виплатити позивачу передбачену діючим законодавством компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 57709,71 грн. (14000,75 грн. три проценти річних від простроченої суми + 43708,96 грн. інфляційні втрати).

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2016 по справі №331/834/16-а орган ПФУ зобов`язано поновити виплату пенсії в повному обсязі починаючи з 01.06.2015. Разом з тим, позивач зазначав, що відповідачем його пенсія незаконно перерахована відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не відповідно до Закону України Про прокуратуру. Вказував, що у зв`язку з такими діями відповідача йому була недорахована та недоплачена пенсія за період з 01.06.2015 по грудень 2015 року в розмірі 104567,28 грн., що підтверджено постановою Третього апеляційного адміністративного суду по справі №808/1357/18. Позивач зазначав, що лише в жовтні 2020 року відповідачем виконано рішення національних судів та позивачу на банківський рахунок перераховано кошти в розмірі 104567,28 грн. Позивач вважав, що у зв`язку із незаконним утримання пенсії, відповідач має обов`язок сплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, що зумовило звернення з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення судів про стягнення коштів, боржником в яких є орган державної влади, підлягають виконанню з особливостями, передбаченими Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Вказаним Законом передбачено, що компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу, нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даному випадку позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в позові, оскільки позовні вимоги звернуті не до органів Державної казначейської служби України, які у розумінні положень статті 5 Закону №4901-VІ відповідають за нарахування та виплату компенсації за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду, а до органу Пенсійного фонду (боржника).

Також судом першої інстанції зроблено висновок про те, що у спірних відносинах, які стосуються виплати пенсії позивачу, не можуть бути застосовані положення Цивільного кодексу України, зокрема, ст..625 ЦК України на яку посилався позивач, обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми грошових зобов`язань.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що незаконне припинення виплати пенсії, а в подальшому неправильний перерахунок недоплаченої пенсії, є наслідком неправомірних дій саме відповідача у справі, що встановлено судовими рішеннями. А отже, як зазначає позивач, відповідальність за несвоєчасно виплачену пенсію повинен нести саме відповідач у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 з 14.02.2002 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру.

З 01.06.2015р. ГУ ПФУ в Запорізькій області припинено виплату пенсії позивачу.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2016 у справі №331/834/16-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя поновити позивачу виплату пенсії в повному обсязі, починаючи з 01.06.2015, а також зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя виплатити позивачу пенсію, незаконно утриману з 01.06.2015.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Запорізькій області поновлено виплату пенсії позивача, але поновлено та перераховано пенсію не на підставі Закону України «Про прокуратуру», а на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне пенсійне страхування».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 по справі №808/1357/18 визнано неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо нарахування та здійснення пенсійних виплат позивачу за період часу з 01.06.2015 по 31.12.2015 у меншому розмірі, а також стягнуто з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь позивача недоплачену пенсію за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 у сумі 104567,28 грн.

15.10.2020, на виконання рішення суду, позивачу на картковий рахунок перераховано грошові кошти в розмірі 104567,28 грн.

Оскільки виплату пенсії незаконно було припинено у 2015 році та фактично безпідставно утриманні кошти виплачено лише 15.10.2020, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просив зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 57709,71 грн. (14000,75 грн. три проценти річних від простроченої суми + 43708,96 грн. інфляційні втрати).

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено нарахування компенсації за порушення строку перерахування за рішенням суду і таке нарахування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

В той же час, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що у спірному випадку судове рішення, яке ухвалено на користь позивача, виконувалося у поряду, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Докази того, що судове рішення виконувалося у поряду, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», матеріали справи не містять, а з відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що рішення суду виконувалося відповідачем у порядку, передбаченому постановою КМУ від 22.08.2018 №649.

Про те, що рішення було виконано саме відповідачем органом ПФУ, а не в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», свідчить і платіжний документ про перерахування на користь позивача коштів (а.с.27).

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, безпідставно посилався на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Схожі норми містяться і в пп.2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Отже, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 3 Закону №2050-ІІІ встановлює, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд звертає увагу, що використане у статті 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18.12.2018 у справі №816/301/16.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір, вважає за необхідне зазначити те, що право позивача на пенсію, в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є його правом на майно. У свою чергу, неможливість розпоряджатися своїм майном, з вини пенсійного органу, яким несвоєчасно виплачена пенсія, є втручанням у таке право. Наслідком несвоєчасності виплати пенсії, як втручання у право особи, національне законодавство визначає право особи на отримання компенсації втрати частини доходів.

Факт того, що пенсія позивачу у повному обсязі своєчасно не була виплачена саме з вини відповідача, підтверджується судовими рішенням, про які зазначено вище та які свідчать як про неправомірність припинення виплати пенсії позивачу так і подальший неправомірний перерахунок пенсії.

Отже, оскільки позивачу не було своєчасно виплачено пенсію саме з вини пенсійного органу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що виплата пенсії позивачу, на виконання рішення суду, була здійснена у порядку, визначеному постановою КМУ №649. На думку відповідача вказане свідчить про відсутність у позивача права на отримання компенсації.

Такі аргументи відповідача, з посиланням на постанову КМУ №649 від 22 серпня 2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки фактично встановлення Урядом специфічного порядку і черговості виконання судових рішень (після взяття судових рішень на облік в окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення Комісією Пенсійного фонду України), не може бути підставою для відмови особі у компенсації втрати частини доходів, якщо такі доходи своєчасно виплачені не були.

Таким чином, на користь позивача підлягає виплата компенсації втрати частини доходів з 2016 року по вересень 2020 року включно, розмір якої становить 42 035,88грн. виходячи з офіційно встановлених Міністерством фінансів України індексів інфляції: у 2016 році -112,4%, у 2017 році 113,7%, у 2018 109,8%, у 2019 104,1%, 9 місяців 2020р 100,2%. У грошовому виразі, враховуючи суму заборгованості 104567,28грн. та застосовуючи вказані індекси інфляції, компенсація втрати частини доходів становить: за 2016 рік 12 966,34грн., за 2017 14325,57грн., за 2018 10247,59грн., за 2019 4 287,25грн., за 9 місяців 2020 209,13грн.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ст..625 ЦК України, слід зазначити те, що спірні правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, не є зобов`язаннями у розумінні ст..625 ЦК України та регулюються нормами іншого законодавства.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що заявлені позивачем вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Ураховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року по справі №280/8863/20 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у розмірі 42 035,88грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 08.04.2021р.

Постанова складена у повному обсязі 09.04.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк