Справа № 240/775/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/775/21
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить взнати протиправними та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №207447 від 18.08.2020 про накладення на ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає про незаконність спірної постанови про накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн., оскільки складені контролюючим органом документи є суперечливими, головним спеціалістом помилково зазначено про навантаження на дві одинарні вісі: 7,16 і 13,36 тон, в той час як відповідне навантаження стосувалось здвоєної вісі 13,36 (при допустимому 16), також у акті №624674 зазначено допустимі параметри, що не відповідають 22.5 ПДР України: 11, 11, 22 тон, а не 11, 16, 22 тони і таким чином спеціаліст ОСОБА_2 дійшов помилкового висновку про те, що навантаження на одиночну вісь перевищує нормативно встановлені параметри на 21,45%, маса 13,360 стосувалась здвоєної осі, а не другої одинарної. Крім того, в акті габаритно-вагового контролю взагалі не відображено наявність в автомобілі чи автопричепі двох одинарних осей та не відображено які із п`яти осей автомобіля чи автопричепу є одинарною, здвоєною, строєною. З наданих актів, талону неможливо встановити на яких вагах (якої марки, моделі, з якими характеристиками, можливими чи допустимими похибками) проводилося зважування. У талоні зважування зазначений час - 19 год. 13 хв., а в акті перевірки №238125 від 30.06.2020 року зазначається час 22 год. 40 хв. Тобто, порушення перевізником вимог п.22.5 Правил дорожнього руху не було зафіксовано належними доказами, автомобіль 30.06.2020 здійснював перевезення в межах допустимих габаритно-вагових норм.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем надіслано відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено про те, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговій транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Твердження позивача про те, що з наданих актів, талону неможливо встановити на яких вагах проводилося зважування є безпідставними, оскільки у зазначення такої інформації у вказаних документах не передбачено. Отже, відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки при здійснені габаритно-вагового контролю перевіряючі діяли відповідно до вимог чинного законодавства, а при перевірці встановлено порушення позивачем норм Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правил дорожнього руху.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем не спростовано суперечність даних зазначених у документах, складених при проведенні габаритно-вагового контролю. Вказує, що його автомобіль мав допустимі габарити.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
300.06.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 36 км а/д Київ-Чоп М-06, під час проведення рейдової перевірки проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу Рено Магнум 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Самро, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та яким здійснювалось перевезення вантажу на підставі укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством "ФМ Ложістік Дніпро" договору про надання транспортних послуг по Україні № 383Д20 від 27.05.2020, ТТН № 2 від 30.06.2020.
Під час перевірки зазначеного транспортного засобу посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 22.5 ПДР України, а саме складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024674, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 238125, проведено розрахунок № 024674 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно ТТН № 2 від 30.06.2020 та нараховано плату за проїзд у розмірі 73,71 євро.
Згідно з чеку повторного зважування №8791 від 30.06.2020 виявлено факт перевантаження на одиничну вісь 13,68 т при дозволених 11т.
Відповідно до Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 238125 від 30.06.2020 встановлено порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 22.5 ПДР України, а саме зазначено, що навантаження на одиночну вісь 13,36 т при дозволених 11 т, що складає 21,45% перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. При цьому у водія відсутній дозвіл, який надає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно розрахунку плати за проїзд №024674 від 30.06.2020 нарахована плата за проїзд у розмірі 73,71 євро.
Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Відповідно до п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в тому числі, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування: нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до ч.2 ст.29 Закону "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.7 ст.6 Закону "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до вимог статті 33 Закону "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 4 статті 48 Закону "Про автомобільний транспорт" визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Стаття 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Так, згідно з абз. 15 частини статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок №879).
Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно- вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок, затверджений спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207 (Порядок №1007/1207).
Згідно з пунктом 4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед іншого, визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку. Пункти 5, 6 даного Порядку визначають повноваження працівників підрозділів МВС та Служби автомобільних доріг.
Пунктами 16, 18 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (Правила №30) транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, фактична маса понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
За приписами пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Отже, дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.
Матеріалами справи підтверджується, що за результатами габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу посадовими особами відповідача зафіксовано навантаження на одиночну вісь 13,36 т при дозволених 11 т, що складає 21,45% перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Таким чином, належний позивачу транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, при цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем.
При цьому, суд відмічає, що маса зупиненого автомобіля складала 35,14 т, при нормативно допустимій 40,00 т., однак це не виключає можливість застосування штрафу за перевищення допустимих вагових параметрів на одиночну вісь, оскільки за вказане порушення передбачено відповідальність.
Щодо доводів позивача, що в акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, талону зважування не зазначено відомостей щодо зважувального обладнання, суд вказує на те, що форма вищезазначених документів затверджена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 та не передбачає зазначення таких даних.
При цьому, згідно із пунктом 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
У пункті 13 цього Порядку № 879 зазначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Враховуючи викладене, суд вважає, що зважування транспортних засобів позивача проводилось належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, тому сумніви у достовірності результатів зважування відсутні. Позивачем на підтвердження заявлених доводів не надано жодного доказу, який би міг спростувати встановлені вище обставини.
Щодо посилань позивача на невідповідність часу зважування у акті перевірки і талоні зважування, суд зазначає наступне.
В акті №238125 від 30.06.2020 вказано, що перевірка проводилась об 22:40 30.06.2020.
Згідно з чеку повторного зважування №8791 від 30.06.2020 виявлено факт перевантаження на одиничну вісь 13,68 т при дозволених 11т. Час зважування - 19:26.
Отже, зважування транспортного засобу проводилось неодноразово.
Відповідно до п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
Пунктом 24 Порядку №879 вказано, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.
За визначенням, яке міститься в підпункті 12 пункту 2 Порядку, повторне вимірювання і зважування - це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в`їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.
Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм слідує, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб та після внесення плати за проїзд скеровується для повторного зважування з обов`язковим отриманням відповідного чеку.
Крім того, деякі недоліки в оформленні документів не впливають на факт та суть самого правопорушення, що полягає у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів шляхом перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів підтверджується матеріалами справи, що свідчить про правомірність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі постанови №207447 від 18.08.2020, а отже правомірність та відсутність підстав для скасування вказаної постанови.
Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав належні докази правомірності оскаржуваної постанови, з огляду на що, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, тому суд відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос