Справа № 580/160/21
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року справа № 580/160/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юмотор» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юмотор» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 28.09.2020 № .

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення фактичної перевірки 27.08.2020 перевіряючі фактичні не надали копію наказу та направлення на проведення перевірки, більше того не надали його згодом шляхом направлення листа.

Позивач посилається на те, що у квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юмотор» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2020 №. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі №580/1339/20 позов задоволено повністю, а рішення залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до 01.07.2019 ліцензування роздрібної торгівлі пальним законодавством не передбачалося, законом не передбачено дати, з якої має бути видана ліцензія - з дати подання заяви чи з дати видачі ліцензії, що створило для суб`єкта господарювання стан правової невизначеності, то оскаржуваний індивідуальний акт прийнятий поза межами правового поля.

Крім того, 03 вересня 2020 року до Городищенського районного суду Черкаської області від Головного управління ДФС в Черкаській області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , директора ТОВ «Юмотор», про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КУпАП. Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення №691/988/20 постановив провадження адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, тому підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що ГУ ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 02.08.2020 № 1080 проведено фактичну перевірку діяльності ТОВ «Юмотор» за адресою: Черкаська область, Городищенський район, смт. Вільшана, вул. Тараса Шевченка, 258 з 27.08.2020 по 04.09.2020, якою встановлено порушення п.п. 230.1.2, п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що на дату її проведення ТОВ «Юмотор» здійснює реалізацію нафтопродуктів (пального) на АЗС, що розташована за адресою Черкаська область, Городшценський район, смт. Вільшана, вул. Тараса Шевченка, 258, з трьох резервуарів, які не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня нафтопродуктів (пального) у резервуарі та за допомогою трьох паливо-роздавальних колонок, які не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Під час проведення перевірки встановлено використання ТОВ «Юмотор» комплексу споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з підземним розміщенням резервуарів із паливо-роздавальними колонками, а саме паливо-роздавальна колонка № 1 для відпуску дизельного пального, № 2 для відпуску бензину А 92 та № 3 для відпуску бензину А 95. Зазначені паливо-роздавальні колонки не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

В подальшому, в ході проведення перевірки проведено зняття залишків пального на АЗС за вище зазначеною адресою, згідно х-звіту № 3113 від 27.08.2020 р., а саме: резервуар №1 дизельне паливо - 3319 л., резервуар №2 бензин А-92 - 10194 л., резервуар №3 бензин А-95 - 1545 л.

Зазначені резервуари не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі.

Отже, порушення норм чинного законодавства України, які виявлені під час проведення перевірки податковим органом позивачем не спростовані, доводів які б ставили під сумнів наявність даних порушень не наведені, тому податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Юмотор» зареєстроване суб`єктом господарювання, .

Посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 02.08.2020 № 1080 проведено фактичну перевірку діяльності ТОВ «Юмотор» щодо дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального за місцем фактичного провадження діяльності, за адресою: Черкаська область, Городищенський район, смт. Вільшана, вул. Тараса Шевченка, 258, з 27.08.2020 по 04.09.2020.

Перевіркою встановлено, що на дату її проведення ТОВ «Юмотор» здійснює реалізацію нафтопродуктів (пального) на АЗС, що розташована за адресою Черкаська область, Городшценський район, смт. Вільшана, вул. Тараса Шевченка, 258, з трьох резервуарів, які не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня нафтопродуктів (пального) у резервуарі та за допомогою трьох паливо-роздавальних колонок, які не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Під час проведення перевірки встановлено використання ТОВ «Юмотор» комплексу споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з підземним розміщенням резервуарів із паливо-роздавальними колонками, а саме паливо-роздавальна колонка № 1 для відпуску дизельного пального, № 2 для відпуску бензину А 92 та № 3 для відпуску бензину А 95. Зазначені паливо-роздавальні колонки не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

В подальшому, в ході проведення перевірки проведено зняття залишків пального на АЗС за вище зазначеною адресою, згідно х-звіту № 3113 від 27.08.2020 р., а саме: резервуар №1 дизельне паливо - 3319 л., резервуар №2 бензин А-92 - 10194 л., резервуар №3 бензин А-95 - 1545 л. Зазначені резервуари не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі.

За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 07.09.2020 №135/23-00-32-0122/37551348, яким зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог п.п. 230.1.2, п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № від 28.09.2020, яким на підставі норм п. 128-1.1 ст. 128 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 120000,00 грн., за відсутність трьох рівнемірів-лічильників та трьох витратомірів-лічильників.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Твердження позивача про незаконність проведення перевірки судом відхиляються, оскільки наказ від 02.08.2020 № 1080 не є предметом даного спору. При цьому, якщо платник податків вважає неправомірним призначення перевірки, він має право захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення, натомість допуск посадових осіб до її проведення нівелює подальші посилання щодо неправомірності призначення перевірки.

Щодо відсутності трьох рівнемірів-лічильників та трьох витратомірів-лічильників, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було встановлено, що норми п.128-1 ст.128-1 Податкового кодексу України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п.212.1 ст.212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Разом з тим, Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово «січня» замінити словом «квітня».

Відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

З аналізу наведеного слідує висновок, що у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність із продажу пального витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

При цьому з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, та за кожне необладнане витратоміром-лічильником місце відпуску пального.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, відповідачем під час перевірки встановлено, що у період з 01.04.2020 по 08.06.2020 на акцизному складі позивача знаходилося три резервуари, які не обладнані рівномірами-лічильниками та у місті відпуску пального зі стаціонарного резервуару не зареєстровані витратоміри-лічильники.

Твердження позивача про наявність ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а також рішень судів у справах №580/1339/20 та №691/988/20, не спростовують а навпаки підтверджують необхідність обладнання резервуарів рівномірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками, що не здійснено позивачем.

Сукупність встановлених в ході судового розгляду спору обставин дає підстави для висновку про доведеність допущених позивачем порушень вимог Податкового кодексу України, що стали підставою для застосування відповідальності та прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачену суму судових витрат залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом, тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко