Справа № 580/1107/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року справа № 580/1107/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

04 березня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення довічного грошового утримання судді у відставці з 80 % до 50% та відмови у проведенні повторного перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно його заяви від 27.01.2021 в розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки Територіального управління ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 1.03.2020;

2) зобов`язати відповідача здійснити позивачу повторний перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки Територіального управління ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 1.03.2020;

3) постановити окрему ухвалу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, розмір якого на момент звільнення у відставку складав 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №580/3215/20 відповідач здійснив перерахунок довічного грошового утримання позивача у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Позивач вважає зменшення розміру її довічного грошового утримання з 80% до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позову заперечив. 19.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №580/3215/20 здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області №04-373/20 від 24.02.2020. Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача обчислений відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VІІІ від 02.06.2016, згідно якого щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді. Законом України Про судоустрій і статус суддів №1402-VІІІ від 02.06.2016 не передбачено обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розрахунку суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначеної відповідно до положень цього Закону та, одночасно, застосування відсотків, визначених Законом України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ від 07.07.2010. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує з 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно розрахунку Уманського міськрайонного суду Черкаської області стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи позивача станом на 28.12.2010 становить 21 рік 9 місяців 27 днів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.03.2020 на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 станом на 01.01.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 7) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020.

Позивачу відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №580/3215/20 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу 21 рік 9 місяців.

Вважаючи протиправним зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 80% до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VIII).

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Судом встановлено, що стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 21 рік 9 місяців.

Отже позивач має 1 повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, тому відповідно до Закону №1402 має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% від суми довічного грошового утримання (1 рік х 2% = 2%).

Доводи позивача про наявність права на виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% є необгрунтованими з огляду на таке.

Позивач у своєму позові просить здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі статті 142 Закону №1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Наведена норма неконституційною не визнавалась.

Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів.

Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI.

Отже, підстави для виплати позивачу довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% відсутні.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Дана норма встановлює право суду у разі необхідності постановити окрему ухвалу та не є обов`язковою для суду.

Суд не знаходить підстав для прийняття окремої ухвали та як наслідок, відсутні підстави для задоволення заяви позивача про постановлення окремої ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині визначення довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 1 рік понад 20 років, всього на 2%, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 березня 2020 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 08.04.2021.

Суддя В.П. Тимошенко