Справа № 280/848/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 квітня 2021 року Справа № 280/848/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020 щодо відмови у переведені позивача на пенсію про втраті годувальника;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу з 29.07.2020 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі 50% пенсії, яку на момент смерті отримував чоловік позивача - ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що позивач як дружина померлого ОСОБА_2 у липні 2020 року звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Однак у виплаті позивачу пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії, яку отримував на час настання смерті померлий годувальник їй відмовлено. Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії яку отримував на час настання смерті померлий годувальник з дня звернення.

Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком (по Закону №1058) померлого годувальника.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб від 21.11.1980 року серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть від 11.05.2020 року серії НОМЕР_3 .

У липні 2020 року позивач звернулася до відповідача з заявою від 29.07.2020 про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 ,

Відповідач, розглянувши заяву та надані документи, виніс рішення від 03.08.2020 про відмову в перерахунку пенсії. Рішення мотивовано тим, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком (по Закону №1058) померлого годувальника. Також відповідач зазначив, що позивачем не надано довідку про заробітну плату померлого чоловіка за 60 місяців його роботи до 01.07.2000.

Позивач вважає відмову відповідача у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % фактично одержуваної її чоловіком пенсії протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з Законом №1058-IV система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів: солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та система недержавного пенсійного забезпечення. Основна частина населення отримує пенсію за солідарною системою, оскільки накопичувальна система, ще не функціонує в повній мірі, а недержавна система пенсійного забезпечення залишається не дуже популярною серед населення.

Солідарна система базується на виплаті пенсій і наданні соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 1 статті 36 Закону №1058-VI пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-VI непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника. Тобто, передбачено розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника здійснювати з пенсії за віком, яку померлий чоловік позивача в дійсності не отримував на день смерті.

Як встановлено за матеріалами адміністративної справи та не спростовується відповідачем по справі, померлий чоловік позивача отримував пенсію за вислугу років, призначену йому з 07.12.1999 року як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень ст.51 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перераховану при його житті з 01.01.1992 відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.1999 р № 1222-ХІV «Про внесення змін до деяких законів України».

У даному спірному випадку суд наголошує на тому, що померлому чоловіку позивача пенсія за віком ніколи не призналася, а тому відповідач намагаючись переконати позивача про наявність у неї лише права на перерахунок пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за нормами Закону № 1058-ІV тільки шляхом здійснення розрахунку пенсії за віком померлого годувальника (чоловіка) на підставі правових норм Закону №1058 є безпідставними та свідчать про навмисну перешкоду в реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення за обраним нею видом пенсії у зв`язку з втратою годувальника, тобто, її померлого чоловіка, який на час смерті отримував пенсію за вислугу років, призначену йому з 07.12.1999 року як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень ст.51 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та якому при житті не обчислювалася і не виплачувалася пенсія за віком, відповідно такої пенсії померлий чоловік позивача ніколи не отримував.

Виходячи з системного аналізу чинного на теперішній час пенсійного законодавства (Законів № 1788-ХІІ і № 1058-ІV), суд вважає за можливе стверджувати, що пенсія за віком та пенсійне забезпечення за вислугу років мають однакову правову природу, оскільки за загальновизнаним правилом «пенсією» вважається регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певної обставини: досягнення пенсійного віку, за вислугу років, інвалідності, смерті годувальника.

Виходячи з правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для відмови позивачу у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а з огляду на те, що жодний нормативний акт, в тому числі і Закон № 1058-IV не містять в собі норм, які б надавали право відповідачу здійснювати обчислення чи перерахунок пенсії після смерті будь-якої особи, або право на розрахунок розміру пенсії за віком померлому, на отримання якої останній не мав права за життя, суд визнає позицію відповідача по справі стосовно можливості отримання позивачем пенсії у зв`язку з втратою годувальника тільки внаслідок розрахунку пенсії за віком померлого годувальника - безпідставною та протиправною.

В даному спірному випадку, з урахуванням приписів абзацу першого пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, який прийнятий пізніше Закону № 1788-XII та яким чітко встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу (пенсії), який мав годувальник на час настання смерті, про що Верховний Суд чітко зазначив у справі №636/2100/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21612/18), вказуючи на те, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

У чинному законодавстві передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника, тому беззаперечним є факт того, що позивач можете скористатись своїм правом на обчислення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за матеріалами пенсійної справи померлого чоловіка, а пенсійний орган в свою чергу, при обчисленні позивачу пенсії по втраті годувальника зобов`язаний брати до уваги пільговий стаж льотчика по Закону України № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", та визначати пенсію по втраті годувальника позивачу виходячи з розміру пенсії померлого годувальника, яку він отримував на день смерті з огляду на положення ч. 1 ст. 74 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою чітко визначено, що сім`ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника, що узгоджується з приписами абзацу першого пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відмови позивачу в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, викладеного в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що належним способом захисту позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з часу звернення за призначенням такої пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020 про відмову у переведені ОСОБА_1 на пенсію про втраті годувальника.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з часу звернення за призначенням такої пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 09.04.2021.

Суддя О.В. Конишева