Справа № 826/1494/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Київ № 826/1494/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
до треті особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Приватне підприємство "Ярославна - 96", Приватне акціонерне товариство "Карбон", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕК ЕНОЛЛ"
провизнання протиправною та скасування постанови в частині,

за участю представників:

від позивача - Карпенка Костянтина Васильовича (довіреність від 24.04.2017 № 91/2017/04/24-1),

від відповідача - Пронози Ганни Сергіївни (довіреність від 30.12.2016 № 5),

від третьої особи 1 - Петренка Сергія Володимировича (довіреність від 16.12.2016 № 165),

від третьої особи 2 - не прибув,

від третьої особи 3 - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови в частині.

У судовому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Приватне підприємство "Ярославна - 96", Приватне акціонерне товариство "Карбон", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕК ЕНОЛЛ".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки, примірний договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією схвалений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19.10.2005 № 934 не містить істотних умов договору, необхідних технічних параметрів та чітких прав і обов`язків сторін, не відповідає вимогам діяльності на Оптовому ринку електричної енергії, зокрема, вимогам Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України, позивач конкретизував його умови, які повністю ґрунтуються на нормах чинного законодавства та в жодному разі не порушують законних прав та інтересів постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом. Також позивач зазначив про те, що при здійснення планової перевірки та прийнятті відповідачем постанови від 29.12.2016 № 2453 останнім в порушення статті 4 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» не були оцінені, не були прийняті до уваги доводи та пояснення позивача, що призвело до ухвалення неправомірного та незаконного рішення, викладеного в абзацах 3 та 4 пункту 1 вступної частини, абзаці 2 пункту 1, абзаці 2 пункту 2 та пункту 5 резолютивної частини вказаної постанови, оскільки, позивач після звернення постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом: ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ», ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» щодо укладання договору на передачу електричної енергії вжив всіх, передбачених діючим законодавством, заходів щодо укладання з ними договорів на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що постанова від 29.12.2016 № 2453 була прийнята з дотриманням вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Закону України «Про електроенергетику», постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 "Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами" №15 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433, постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1 "Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом" зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.1996 за № 433/1458, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційне, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідач зазначив про те, що за результатами проведеної планової виїзної перевірки щодо дотримання позивачем Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (ліцензія серії АЕ № 575955) та Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом (ліцензія серії АЕ № 575956) за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, результати якої оформлено актом від 05.12.2016 № 210, встановлено порушення позивачем пункту 2.7 Ліцензійних умов з передачі електроенергії щодо не надання переваги будь-яким енергопостачальникам (крім передбачених законодавством випадків, коли така сама перевага або привілеї надаються всім енергопостачальникам) чи безпідставної протидії суб`єкту підприємницької діяльності займатись ліцензованою діяльністю з постачання електричної енергії та пункту 2.10 Ліцензійних умов з передачі електроенергії щодо зловживання своїм монопольним становищем, як це визначено в Законі України «Про захист економічної конкуренції» та інших актах законодавства.

Третя особа 1 та третя особа 3 надали суду письмові пояснення по справі в яких просили відмовити у задоволенні позову та зазначили про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем в межах наданої йому компетенції та з чітким дотриманням вимог законодавства, оскільки договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією за своїм змістом не є загальним господарським договором, права та обов`язки сторін зазначеного договору не регулюються загальними нормами законодавства, а встановлені спеціальними нормативно-правовими актами в галузі енергетики, які всі прийняті відповідачем, а отже відповідач наділений компетенцією, як надавати роз`яснення щодо застосування таких нормативно-правових актів, так і здійснювати контроль за їх дотриманням ліцензіатами. Також третя особа 1 та третя особа 3 зазначили про те, що постанова № 2453 від 29.12.2016 не зобов`язує позивача надати ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» новий договір на передачу електроенергії, оскільки відповідний договір укладено не було.

Третя особа 2 надала суду заяву в якій просила проводити судове засідання за відсутності представника підприємства.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

В період з 16.11.2016 по 05.12.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг проведена планова перевірка дотримання Публічним акціонерним товариством "Київенерго" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за результатами якої складено акт від 05.12.2016 № 210.

Зазначеним актом встановлено, зокрема, порушення Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за №408/1433, Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.08.1996 за № 433/1458, а саме:

- пункту 2.7 Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, яким встановлено, що ліцензіат не повинен надавати перевагу будь-яким енергопостачальникам (крім передбачених законодавством випадків, коли така сама перевага або привілеї надаються всім енергопостачальникам) чи безпідставно протидіяти суб`єкту підприємницької діяльності займатись ліцензованою діяльністю з постачання електричної енергії;

- пункту 2.10 Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, яким встановлено, що ліцензіат у жодній формі не повинен зловживати своїм монопольним становищем, як це визначено в Законі України «Про захист економічної конкуренції» та інших актах законодавства, зокрема нормативно-правових актах Антимонопольного комітету України та НКРЕКП.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у результаті розгляду 29.12.2016 на засіданні, яке проводилось у формі відкритого слухання, акта від 05.12.2016 № 210 відповідно до статей 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та статті 27 Закону України «Про електроенергетику» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено постанову від 29.12.2016 № 2453 "Про накладення штрафу на ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» за порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, Ліцензійних умов з постачання електричної енергії, ухилення від виконання рішення НКРЕКП та необхідність усунення порушень Ліцензійних умов з постачання електричної енергії та Ліцензійних умов з передачі електричної енергії".

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 резолютивної частини вказаної постанови на Публічне акціонерне товариство "Київенерго" накладено штраф за порушення пункту 2.7 Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, яким встановлено, що ліцензіат не повинен надавати перевагу будь-яким енергопостачальникам (крім передбачених законодавством випадків, коли така сама перевага або привілеї надаються всім енергопостачальникам) чи безпідставно протидіяти суб`єкту підприємницької діяльності займатись ліцензованою діяльністю з постачання електричної енергії.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 резолютивної частини постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016 № 2453 Публічне акціонерне товариство "Київенерго" зобов`язано у термін до 01.02.2017 привести дії по відношенню до ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом здійснення заходів щодо укладення договорів на передачу електроенергії та про вжиті заходи письмово повідомити (з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів) НКРЕКП та Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області.

Пунктом 5 вказаної постанови Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановлено підготувати звернення до Антимонопольного Комітету України, щодо встановлених за результатами перевірки фактів зловживання ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» своїм монопольним становищем та обмеження конкурентної спроможності ПНТ, а саме ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ».

Позивач не погоджуючись з постановою від 29.12.2016 № 2453 в частині встановлення порушення ним пунктів 2.7 та 2.10 Ліцензійних умов з передачі електричної енергії та вжиття за результатами встановлення відповідних фактів заходів реагування звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Спірні правовідносини мали місце в 2016 році, а отже до них мають застосовуватись норми права чинні на момент їх існування.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 6 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" орган ліцензування для цілей цього закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатом вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 2 вказаного Закону встановлено, що регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Згідно з пунктом 4 частини першої вказаної статті регулятор здійснює державне регулювання шляхом державного контролю та застосування заходів впливу.

Пунктами 1, 2, 4, 6, 9 частини третьої статті 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" встановлено, що основними завданнями Регулятора є: забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною першою статті 19 вказаного Закону встановлено, що регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Відповідно до частин другої та третьої вказаної статті перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Згідно з пунктами 1, 5 та 6 частини четвертої статті 19 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" під час здійснення державного контролю Регулятор має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про електроенергетику", "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про засади функціонування ринку електричної енергії України", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах. Посадові особи суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; накладення штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії. За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив. Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про електроенергетику", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання".

Згідно з абзацом 3 частини третьої статті 27 Закону України "Про електроенергетику" суб`єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці, зокрема, за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та/або порушення умов ліцензій - штраф у розмірі від п`ятисот до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, Національна комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює контроль за додержанням у сфері діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії ліцензіатом вимог ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок. Також вона наділена повноваженнями у разі виявлення порушень приймати рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції та приймати рішення про усунення виявлених порушень.

В абзацах 3 та 4 пункту 1 вступної частини постанови від 29.12.2016 № 2453 відповідачем зазначено про допущення позивачем порушення пунктів 2.7 та 2.10 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433.

Відповідно до пункту 2.7 вказаних Ліцензійних умов з передачі електричної енергії ліцензіат не повинен надавати перевагу будь-яким енергопостачальникам (крім передбачених законодавством випадків, коли така сама перевага або привілеї надаються всім енергопостачальникам) чи безпідставно протидіяти суб`єкту підприємницької діяльності займатись ліцензованою діяльністю з постачання електричної енергії.

Пунктом 2.10 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 визначено, що Ліцензіат в жодній формі не повинен зловживати своїм монопольним становищем, як це визначено в Законі України "Про захист економічної конкуренції" та інших актах законодавства, зокрема нормативно-правових актах Антимонопольного комітету України та НКРЕ.

Абзацом 2 пункту 1 та абзацом 2 пункту 2 резолютивної частини постанови від 29.12.2016 № 2453 на позивача накладено штраф за порушення пункту 2.7 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 та зобов`язано позивача у термін до 01.02.2017 привести дії по відношенню до ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом здійснення заходів щодо укладення договорів на передачу електроенергії та про вжиті заходи письмово повідомити (з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів) НКРЕКП та Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області.

Відображення вказаних положень в оскаржуваній постанові зумовлено встановленням фактів допущення позивачем порушень щодо надання ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» доступу до місцевих (локальних) електричних мереж та укладання з ними договорів про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Відповідно до пункту 1 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 цей Порядок розроблений відповідно до Законів України "Про електроенергетику", "Про природні монополії", Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.06.96 N 15, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.96 за N 408/1433 (із змінами), і Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.08.96 N 36, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.08.96 за N 448/1473 (із змінами), та встановлює механізм врегулювання взаємовідносин між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією під час укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що під час укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією сторони мають визначати його зміст на основі примірного договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, форму якого встановлено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови цього договору або доповнювати його зміст.

Частиною другою статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Таким чином під час укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією сторони мають визначати його зміст на основі примірного договору, форму якого встановлено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, при цьому їм надано право змінювати окремі умови цього договору або доповнювати його зміст за взаємною згодою.

Згідно з пунктом 3 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом укладає один договір про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами з електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами якої постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом планує здійснювати ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку для укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом має надати відповідній електропередавальній організації такі документи: заяву щодо укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами із зазначенням місцезнаходження та банківських реквізитів заявника; довідку про наявність у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом укладеного договору (укладених договорів) про купівлю-продаж електричної енергії із споживачем (споживачами), у тому числі з відкладальною обставиною, та/або довідку про наявність у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом власних об`єктів споживання електричної енергії на території здійснення ліцензованої діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами електропередавальної організації; копію ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом; копію ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії (у разі передачі електричної енергії власного виробництва, крім випадків, коли відповідно до законодавства України суб`єктам господарювання дозволяється здійснювати діяльність з виробництва електричної енергії без ліцензії); копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори.

Пунктом 6 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 встановлено, що при укладенні договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами відповідна електропередавальна організація не має права вимагати від постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом документи, які не передбачені пунктом 5 цього Порядку.

Згідно з пунктом 7 вказаного Порядку упродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання від постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом усіх документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, відповідна електропередавальна організація має надати постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом два примірники підписаного та скріпленого печаткою (за наявності) договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. У разі надання постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом не всіх документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, заява постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом не розглядається, про що відповідна електропередавальна організація впродовж трьох робочих днів повідомляє заявника у письмовій формі.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 у разі наявності заперечень щодо окремих умов договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає електропередавальній організації два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Електропередавальна організація, яка одержала протокол розбіжностей до договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, зобов`язана впродовж двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктами 10 та 11 зазначеного Порядку встановлено, що у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо електропередавальна організація, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом вважаються прийнятими.

Отже, для укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом має надати електропередавальній організації заяву щодо укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами з чітко визначеним чинним законодавством переліком документів, а електропередавальна організація упродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання вказаних документів має надати постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом два примірники підписаного та скріпленого печаткою (за наявності) договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

У разі наявності заперечень щодо окремих умов договору постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом складає протокол розбіжностей, який у двох примірниках у двадцятиденний строк має бути надісланий електропередавальній організації, яка зобов`язана впродовж двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 у справі № 910/12024/16 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про врегулювання розбіжностей, що залишились нерегульованими при укладенні договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією задоволено часткового первісний та зустрічний позови та визнано укладеним між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ» договір про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» № 609-16, основний текст якого датований 18.05.2016, виклавши розбіжності, що містяться у протоколі узгодження розбіжностей від 24.06.2016 у наведеній в рішенні редакції. Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 та постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.02.2018.

В зазначеному рішенні судом вказано наступне: "Примірні договори мають рекомендаційний характер, оскільки визначають бажану, з точки зору умов, договірну модель. Зміна даної договірної моделі можлива тільки за згодою сторін, відсутність якої надає умовам примірного договору імперативного характеру при формуванні змісту самого договору.

Нормативні приписи щодо визначення сторонами змісту договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на основі примірного договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, форму якого встановлено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлено Порядком, який є актом цивільного законодавства. Зміна умов примірного договору або доповнення його змісту, в силу п. 2 Порядку, може мати місце за взаємною згодою сторін.

Примірний договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією схвалено постановою НКРЕ від 19.10.2005 № 934 (далі - Примірний договір).

Таким чином, зважаючи на те, що зміна умов Примірного договору або доповнення його змісту може мати місце за взаємною згодою сторін, яка, в силу наявності спору, відсутня, формування змісту договору повинно здійснюватись виходячи з імперативного характеру Примірного договору для умов, щодо яких існує спір."

Також з аналізу змісту вказаного рішення судом встановлено, що з заявлених позивачем вимог щодо викладу пунктів 1.1, 1.3, 2.1, 2.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.5, підпункту 4 пункту 5.1, підпункту 2 пункту 6.2, підпункту 8 пункту 6.2, підпункту 1 пункту 6.3, підпункту 4 пункту 6.3, підпункту 7 пункту 6.3, підпункту 9 пункту 6.3, підпункту 10 пункту 6.3, підпункту 11 пункту 6.3, підпунктів 10.1, 10.2, 11.2, 11.5, 11.6, додатки 1, 2, 3, 4, 5, 6 до договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ» та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» № 609-16, основний текст якого датований 18.05.2016 обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства визнано лише редакції підпункту 9 пункту 6.3 та пункту 4.5 з наступним застереженням: "Проте, формулювання часових рамок відновлення обліку електричної енергії повинно узгоджуватись з тими, які містяться в редакції абзацу 2 пункту 3.11.1 примірного договору купівлі-продажу електричної енергії між ДП "Енергоринок" та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ України від 18.06.2004 № 631.".

Відповідно до частини першої статті 45 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Частиною п`ятою статті 85 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) визначено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно з частиною першою статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином є рішення суду, яке набрало законної сили, стороною за яким є позивач, яким встановлено, що у випадку відсутності згоди щодо зміни умов примірного договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією або доповнення його змісту формування змісту договору повинно здійснюватись виходячи з імперативного характеру відповідного примірного договору для умов, щодо яких існує спір. При цьому також вказаним рішенням суду встановлено, що запропонована позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ» редакція договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією в частині пунктів 1.1, 1.3, 2.1, 2.2, 4.1, 4.2, 4.3, підпункту 4 пункту 5.1., підпункту 2 пункту 6.2, підпункту 8 пункту 6.2, підпункту 1 пункту 6.3, підпункту 4 пункту 6.3, підпункту 7 пункту 6.3, підпункту 10 пункту 6.3, підпункту 11 пункту 6.3, підпунктів 10.1, 10.2, 11.2, 11.5, 11.6, додатки 1, 2, 3, 4, 5, 6 не відповідає вимогам Примірного договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією схваленого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 19.10.2005 № 934.

Відповідно до акту від 05.12.2016 № 210 підставою для висновку щодо допущення позивачем порушення пунктів 2.7, 2.10 глави 2 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 стало встановлення факту направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ» проекту договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією виконання якого буде суперечити ліцензійним умовам з передачі електричної енергії та іншим діючим нормативно-правовим актам та відповідно внаслідок цього затягування процесу укладення договорів.

Враховуючи наведене та факти встановленні рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 у справі № 910/12024/16, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були наявні правові підстави для висновку щодо допущення позивачем порушення пунктів 2.7, 2.10 глави 2 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ»

Відповідно до акту від 05.12.2016 № 210 аналіз наданих під час перевірки матеріалів засвідчив, що Приватне акціонерне товариство «Карбон» для укладення Договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією листом від 11.01.2016 надало позивачу пакет документів для укладення відповідного договору за результатами розгляду яких листом від 20.01.2016 № 42АУ/141ОРЕ/588, відмовило в укладенні договору, єдиною підставою для чого зазначило ненадання Приватним акціонерним товариством «Карбон» належним чином оформленої довіреності на право укладати договори, особі яка уповноважена підписувати договори.

Також зазначеним актом встановлено, що відповідно до наданої під час проведення перевірки інформації, статутом Приватного акціонерного товариства «Карбон» не було передбачено надання керівнику підприємства довіреності на право укладати та підписувати договори та при цьому, у Виписці з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що була надана позивачу разом із заявою Приватного акціонерного товариства «Карбон», зазначено особу що має право вчиняти юридичні дії від імені ПАТ «Карбон» без довіреності (у тому числі укладати договори) та особу що має право підписувати документи.

Зазначені факти сторонами не заперечуються та підтверджуються документами наявними в матеріалах справи.

Частинами третьою та п`ятою статті 65 Господарського кодексу України встановлено, що для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 13 частини другої статті 9 зазначеного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Таким чином, положеннями Господарського кодексу України встановлено, що керівник підприємства діє від імені підприємства без доручення та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносяться відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори та вони є відкритими та вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивачем доводів щодо відсутності можливості перевірки повноважень директора Приватного акціонерного товариства «Карбон» за допомогою ресурсів Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наведено не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження наявності відповідних фактів.

Враховуючи наведене, оскільки керівник підприємства має право діяти від імені підприємства без доручення та відомості про відповідний факт зазначаються в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до якого наявний відкритий доступ, факт ненадання Приватним акціонерним товариством «Карбон» належним чином оформленої довіреності на право укладати договори, особі яка уповноважена підписувати договори не міг бути належною підставою для відмови в укладенні договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією.

З огляду на зазначене у відповідача були наявні правові підстави для висновку щодо допущення позивачем порушення пунктів 2.7, 2.10 глави 2 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон».

Актом від 05.12.2016 № 210 встановлено, що Приватне підприємство «Ярослава-96» листом від 15.02.2016 № 4/02 звернулось до позивача щодо укладення договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією за результатами розгляду якого листом від 19.02.2016 № 42АУ/141ОРЕ/1985 відмовлено в укладенні договору з огляду на ненадання Приватним підприємством «Ярослава-96» усіх документів передбачених пунктом 5 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441, при цьому конкретного документу, що не був наданий товариством в зазначеному листі наведено не було. Водночас в листі від 19.02.2016 №42АУ/141ОРЕ/1985 вказано про те, що спеціального порядку укладення договорів на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією не передбачено діючим законодавством, а тому запропонувало Приватному підприємству «Ярослава-96» розробити проект відповідного договору .

Листом від 24.02.2016 № 6/02 Приватне підприємство «Ярослава-96» повторно звернулось до позивача із заявою щодо надання договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією зазначивши в листі про те, що форма Примірного договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією схвалена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 19.10.2005 № 934 та про надання усієї інформації зазначеної у пункті 5 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441.

Листом від 01.03.2013 № 42АУ/141ОРЕ/2527 позивач повторно відмовив Приватному підприємству «Ярослава-96» в укладанні договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією єдиною підставою для чого стало ненадання підприємством підтвердження права директора підприємства підписувати договори. Також вказаним листом було повторно запропоновано надати проект відповідного договору.

Приватне підприємство «Ярослава-96» листом від 14.03.2016 № 3/03 втретє звернулось до позивача із заявою щодо надання договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, зазначивши в ньому про те, що відповідно до частини п`ятої статті 65 Господарського кодексу України, керівник підприємства - директор має право без доручення діяти від імені підприємства представляти його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, тощо.

Листом від 18.03.2016 №42АУ/91ПЗ/3227 відповідач втретє відмовив Приватному підприємству «Ярослава-96» в укладенні договору, підставою для чого повторно стало ненадання підприємством підтвердження права директора підписувати договори. До зазначеного листа було додано для ознайомлення та опрацювання два примірника редакції договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією без підпису та печатки.

Приватне підприємство «Ярослава-96» листом від 06.04.2016 № 2/04 в четверте звернулось до позивача із заявою щодо надання договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією та надало протокол зборів власників підприємства, яким було визначено право директора Приватного підприємства «Ярослава-96» на укладання договорів, у тому числі вказаного договору.

Листом від 27.04.2016 №42АУ/91ПЗ/4982 позивачем надано Приватному підприємству «Ярослава-96» на погодження два примірники договору підписані зі своє сторони, що були отримані підприємством 29.04.2016 та останнім листом 19.05.2015 № 5/05 надано позивачу підписаний договорів на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією та два примірники протоколу розбіжностей до цього договору.

Позивач листом від 25.05.2015 № 42АУ/141ОРЕ/5988 повідомив Приватне підприємство «Ярослава-96» про те, що підписаний примірник договору та протоколи розбіжностей до нього були надані 23.05.2016, тобто із порушенням термінів встановлених пунктом 8 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 та частини четвертої статі 181 Господарського кодексу України, а також зазначив про те, що відповідно до частини першої статті 645 Цивільного кодексу України договір між Приватним підприємством «Ярослава-96» та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» вважається неукладеним.

Приватне підприємство «Ярослава-96» листом від 06.06.2016 № 1/06 повідомило Позивача, що підписаний примірник договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією та примірники протоколу розбіжностей до нього було надано позивачу саме 19.05.2016 та запропоновано відповідно до пункту 11 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 та частини сьомої статті 181 Господарського кодексу України прийняти зауваження викладені у протоколі розбіжностей або направити до суду, всі зауваження, які залишились неврегульованими.

Листом від 10.06.2016 № 42АУ/91ПЗ/6534 позивач повідомив Приватне підприємство «Ярослава-96» про те, що у зв`язку з тим що у нього відсутні докази про направлення підприємством протоколу розбіжностей до договору у визначенні чинним законодавством строки відповідно до положення частини другої статті 645 Цивільного кодексу України наданий підприємством протокол розбіжностей до договору від 27.04.2016 буде вважатися новою пропозицією до якої було складено відповідний протокол розбіжностей.

06.06.2016 Приватне підприємство «Ярослава-96» звернулось до позивача з листом № 2/06 щодо укладання договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією.

Листом від 10.06.2016 № 42АУ/91ПЗ/6533 позивачем відмовлено Приватному підприємству «Ярослава-96» в наданні Договору на передачу, підставою для чого стала вимога пункту 3 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за №1146/18441, відповідно до якого ПНТ має укласти з ЕК лише один Договір про передачу.

Зазначене підтверджується документами наявними в матеріалах справи та не заперечується сторонами.

Позивачем доводів щодо відсутності можливості перевірки повноважень директора Приватного підприємства «Ярослава-96» за допомогою ресурсів Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наведено не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження наявності відповідних фактів.

Враховуючи наведене, відповідачем неодноразово необґрунтовано та з порушенням вимог чинного законодавства відмовлено Приватному підприємству «Ярослава-96» в наданні договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією з огляду на наступне:

- лист від 19.02.2016 № 42АУ/141ОРЕ/1985 не містить переліку документів у зв`язку з відсутністю яких Приватному підприємству «Ярослава-96» було відмовлено в укладенні договору та ним запропоновано надати проект договору, хоча відповідно до положень пункту 7 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мере затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 два примірники підписаного та скріпленого печаткою (за наявності) договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами маю бути надано саме позивачем;

- листами від 01.03.2016 № 42АУ/141ОРЕ82527, від 18.03.2016 № 42АУ/91ПЗ/3227 оскільки керівник підприємства має право діяти від імені підприємства без доручення та відомості про відповідний факт зазначаються в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до якого наявний відкритий доступ, а отже факт ненадання Приватним підприємством «Ярослава-96» належним чином оформленої довіреності на право укладати договори, особі яка уповноважена підписувати договори не міг бути належною підставою для відмови в укладенні договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією;

- листом від 10.06.2016 №42АУ/141ОРЕ/5988, оскільки в листі від 25.05.2015 № 42АУ/14ОРЕ/5988 чітко зазначено про те, що договір між позивачем та Приватним підприємством «Ярослава-96» вважається неукладеним, у той час, як положеннями Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2010 №1421 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2010 за № 1146/18441 не передбачено порядку укладення відповідного договору шляхом надання його примірника постачальником енергії за нерегульованим тарифом та складання до нього розбіжностей електропередавальною організацією

З огляду на зазначене у відповідача були наявні правові підстави для висновку щодо допущення позивачем порушення пунктів 2.7, 2.10 глави 2 "Ліцензійних умов з передачі електричної енергії" Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №15 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1996 за № 408/1433 у відношенні Приватного підприємства «Ярослава-96».

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправними та скасування абзаців 3 та 4 пункту 1 вступної частини, абзацу 2 пункту 1 та абзацу 2 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016 № 2453.

В частині оскарження пункту 5 резолютивної частини постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016 № 2453 суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Пунктом 5 постанови від 29.12.2016 № 2453 Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановлено підготувати звернення до Антимонопольного Комітету України, щодо встановлених за результатами перевірки фактів зловживання ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» своїм монопольним становищем та обмеження конкурентної спроможності ПНТ, а саме ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ».

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" регулятор взаємодіє з Антимонопольним комітетом України та органами фінансового контролю у процесі моніторингу та під час проведення Антимонопольним комітетом України розслідувань на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг. У разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції Регулятор звертається до Антимонопольного комітету України з поданням для прийняття відповідного рішення

Таким чином пункт 5 постанови від 29.12.2016 № 2453 є підставою лише для відповідача для підготовки звернення до Антимонопольного Комітету України, щодо встановлених за результатами перевірки фактів зловживання ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» своїм монопольним становищем та обмеження конкурентної спроможності ПНТ, а саме ПП «Ярослава-96», ПрАТ «Карбон» та ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ», має організаційно-зобов`язуючий характер для відповідача і не породжує жодних безпосередніх правових наслідків для позивача.

Враховуючи наведене пункт 5 постанови від 29.12.2016 № 2453 не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне їй право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а отже сам по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ), треті особи Приватне підприємство "Ярославна - 96" (01015 м. Київ, вул. Цитадельна, 4/7, ), Приватне акціонерне товариство "Карбон" (62456, Харківська обл., Харківський район, смт. Буди, вул. Залізнична, 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕК ЕНОЛЛ" (61001, м. Харків, вул. Танкопія, 31/3, ), про визнання протиправною та скасування постанови в частині - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов