Справа № 608/1409/20
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року Справа № 608/1409/20

Номер провадження2-а/608/4/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рукавця Олександра Володимировича до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесеної ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 гривень , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рукавець О.В. звернувся до суду з позовом до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесеної ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, закриття справи та про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 гривень. В позовній заяві посилається на обставини та факти, що в ній викладені, вказує, що постанова винесена не правомочним органом, просить поновити строк оскарження постанови, скасувати постанову серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесену ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, оскільки справа розглянута неправомочним органом, справу закрити та стягнути спричинену його довірителю ОСОБА_1 моральної шкоду в сумі 1000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Рукавець О.В. подав заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка про отримання повістки про виклик до суду на 07.04.2021 року . Відзиву, у встановлений судом строк, суду подано не було.

Суд, враховуючи заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. винесено постанову серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що 01.11.2019 року за адресою: в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , 17.12.1995 року зберігав екстракт каннабісу в перерахунку на суху речовину 0, 0289 грама та 0, 5951 грама для власних потреб і вжитку без мети збуту.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, якою передбачено, що кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, було відкрито провадження у скарзі, оскільки з поданих скаржником письмових доказів не можливо було встановити, чи є скаржник особою, яка має право подати таку скаргу до слідчого судді та з метою надання скаржнику права доступу до правосуддя.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертає увагу суду на те, що рівень доступу, наданий національним законодавством має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Таким чином, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду із вищевказаним позовом.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані вищенаведені вимоги закону.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення постанови та накладення адміністративного стягнення за фактом порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 44 КУпАП . Однак, відповідачем не подано суду навіть відзиву на позов.

Відповідно до вимог ст. 221 КУпАП вбачається, що судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: і передбачені ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв поза межами повноважень, визначених КУпАП та чинним законодавством та постанова, яка ним винесена є незаконною, а тому підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено правомірність прийнятого відповідачем рішення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесеної ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сум 425 гривень - підлягають до задоволення.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення

Відповідно до частини першої ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що ні позивачем ОСОБА_1 , ні його представником адвокатом Рукавцем О.В., не подано суду жодних належних та допустимих доказів доведення спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, а тому доводи про її спричинення суд вважає голослівними, а позов в цій частині не доведеним, та таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.), ст. ст. 7, 9, 44, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рукавця Олександра Володимировича до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесеної ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 гривень, - задоволити частково.

Поновити строк на оскарження постанови серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесеної ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Скасувати постанову серії ГАА № 700380 від 04.06.2020 року, винесену ДІМ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Андрейчуком М.Б. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладення на нього стягнення в сумі 425 гривень, як незаконну, а провадження по справі закрити.

Позовні вимоги в частині стягнення з Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області моральної шкоди в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень на користь ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1409/20.

Рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ________________ року.

Секретар: