Справа № 460/5892/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5892/20 пров. № А/857/2436/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя Дудар О.М., час ухвалення 10:28 год, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 18.12.2020р.),

в адміністративній справі №460/5892/20 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Паламарчука Віталія Віталійовича,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Паламарчука В.В., в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо не включення позивача до переліку рахунків вкладників для виплати гарантованої суми за договором поточного банківського рахунку № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; 2) зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором поточного банківського рахунку № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на загальну суму 80568,00 грн..

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, у зв`язку з тим, що таку подано після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України та запропоновано подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року відкрито провадження у вказаній справі. Вирішено розглянути заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в підготовчому засіданні, оскільки матеріали позовної заяви та наведені доводи й аргументи позивача щодо поновлення пропущеного строку унеможливлюють вирішення цього питання на стадії прийняття позовної заяви.

Відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку заперечив проти позовних вимог ОСОБА_2 , подавши відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Паламарчука В.В. про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду, на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 122 (99) КАС України.

З ухвалою суду першої інстанції від 14.12.2020 року про залишення позову без розгляду не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що ним, починаючи з 2016 року, постійно вчиняються дії для повернення вкладених коштів. Кожного місяця Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку вносила правки до збільшення кількості вкладників, які мають право на повернення коштів, при цьому змінювала банки агентів. Позивач при кожному оновленні звертався до зміненого агента банку з надією включення до переліку вкладників. Також зазначає апелянт, що протягом всього періоду звертався з проханнями про внесення його до списків вкладників, але, попри все, отримував негативну відповідь. Тому вважає, що строк відліку часу на подання позову до суду потрібно розпочинати з дати кінцевого терміну ліквідації банку, а саме липень 2020р.. Зокрема зазначає апелянт, що 17.03.2016р. між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено ряд договорів, а пізніше переукладені з ТОВ "Інвестиційно- розрахунковий центр" на його рахунки. 19.05.2016р. ТОВ «ІРЦ» були переведені кошти та проценти згідно договорів на рахунок позивача. У 2016 році у ПАТ «Банк Михайлівський» було запроваджено тимчасову адміністрацію, а пізніше згідно рішення Правління Національного Банку України від 12.07.2016р. №124-рп «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 р. №1213 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський». У зв`язку з вищевказаними подіями 19.08.2016р. позивач неодноразово звертався із заявами до Уповноваженої особи ФГВФО ПАТ «Банк Михайлівський» про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами і за останньою від 27.02.2020р. просив прирівняти його до вкладника. 12.03.2020р. ПАТ «Банк Михайлівський» надав відповідь на його запит, в якій повідомив про не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», обґрунтовуючи тим, що договори були складені без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного, хоча всі грошові кошти перераховувались через рахунки саме ПАТ «Банк Михайлівський». Вважаю апелянт такі дії зі сторони працівників банку та ліквідатора протиправними. Вважаючи, що його протиправно не включили до числа вкладників, позивач звернувся до органів Національної поліції України із заявою про вчинений злочин. Просить апелянт рахувати початок строку звернення до суду з 04.11.2020р. з часу отримання листа №17170/200/02-20 від правоохоронних органів про закриття кримінального провадження.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 14.12.2020, та задоволити позовні вимоги про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 17.03.2016 між позивачем ОСОБА_1 (Сторона-1) та ПАТ "Банк Михайлівський" (Сторона-2) укладено договір №980-053-000206063 (тип договору: Капітал+ (з виплатою процентів в кінці строку)), згідно з яким Сторона-1 передає у власність Стороні-2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов`язується повернути кошти Стороні -1 та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с. 15-16).

28.04.2016 між ОСОБА_1 (Сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) укладено договір №980-053-000230306 (тип договору: "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), згідно з яким Сторона-1 передає у власність Стороні-2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов`язується повернути кошти Стороні-1 та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с. 17).

12.05.2016 між ОСОБА_1 (Сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) укладено договір №980-058-000237974 (тип договору: "Капітал+" (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), згідно з яким Сторона-1 передає у власність Стороні-2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов`язується повернути кошти Стороні -1 та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с. 18).

12.05.2016 між ОСОБА_1 (Сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) укладено договір №980-058-000237980 (тип договору: "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), згідно з яким Сторона-1 передає у власність Стороні-2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов`язується повернути кошти Стороні -1 та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с. 19).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора", яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.06.2018 №1758 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора" продовжено процедуру ліквідації банку по 12.07.2020 включно та продовжено повноваження ліквідатора, зокрема, Волкова О.Ю. та Смолія Б.В..

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.02.2020 №311 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" з 12.02.2020 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків Паламарчука В.В. (а.с. 69).

19.08.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з повідомленням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" О.Ю.Волкова від 16 вересня 2019 року №ЗГ1(К)/18588, останній повідомив позивача про нікчемність переказу коштів (транзакції), здійсненого на рахунок ОСОБА_1 , внаслідок чого останній не включений до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування (а.с. 22).

Надалі позивач неодноразово звертався до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" із запитами щодо прирівняння його до вкладника неплатоспроможного банку.

Листом ПАТ "Банк Михайлівський" від 05.07.2017 року №ЗГ/21385 ОСОБА_1 був повідомлений про те, що договори від 12.05.2016 №980-058-000237974, від 28.04.2016 №980-053-000230306, від 12.05.2016 №980-058-000237980 були укладені ОСОБА_1 безпосередньо з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного. З огляду на зазначене відсутні правові підстави для включення інформації про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с. 23).

Аналогічна відповідь ПАТ "Банк Михайлівський" на звернення ОСОБА_1 була надана листом від 12.03.2020 року №ЗГ1(К)/0323 (а.с. 26).

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не навів обгрунтувань та доказів про наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали звернутися з цим адміністративним позовом у строк, встановлений КАС України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України).

Також, пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 підтвердив факт отримання повідомлень від Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" у 2016 та 2017 роках (від 16 вересня 2019 року №ЗГ1(К)/18588, від 05.07.2017 року №ЗГ/21385) про те, що відсутні правові підстави для включення інформації про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

На підставі встановлених фактичних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 про порушення своїх прав щодо невключення його даних до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", дізнався ще у вересні 2016 року.

Відтак, позивач ОСОБА_1 у вересні 2016 року був обізнаний про порушене, на його думку, право на включення його даних до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський", і з того часу міг реалізувати своє право на судове оскарження дій чи бездіяльності відповідача щодо включення його даних до переліку вкладників.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивачем ОСОБА_1 не наведено і в матеріалах справи немає обгрунтувань та доказів того, які дії вчинялись позивачем за період із липня 2017 року (часу отримання відповіді від 05.07.2017 року №ЗГ/21385) до лютого 2020 року (часу звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою від 27.02.2020 року (відповідь від 12.03.2020 року за №ЗГ1(К)/0323) з приводу питання щодо включення його до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Водночас, слід зазначити, що станом на 2016 рік строки звернення до суду було регламентовано ст.99 КАС України (в чинній на той час редакції), частиною другої якої було передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 07 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України (в чинній редакції), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

Отже, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта (позивача) про те, що про протиправність дій відповідача і про порушення своїх прав він дізнався лише 04 листопада 2020 року після отримання листа №17170/200/02-20 від правоохоронних органів про закриття кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду позовних вимог.

Відтак, доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду не впливають та висновків суду не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №460/5892/20 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Паламарчука Віталія Віталійовича про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль