Справа № 420/13818/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2020 року № , виданої ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 172,10 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 73 469,84 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 15 938,77 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8310, 53 грн.;

визнати протиправним та скасувати Податкову вимогу № 201037-52 від 23.07.2020 р. виданої ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8717,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Позивач зазначає, що у нього наявний об`єкт, який використовується за функціональним призначенням, а саме провадиться господарська діяльність фермерського господарства «ФЕНІКС АГРО».

При цьому позивач зазначає, що належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець).

Нежитлова нерухомість, яка належить позивачу розміщена на земельній ділянці із призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідач не належним чином направив податкові повідомлення-рішення, а саме направив 13.06.2020 р. а мав направити не пізніше наступного робочого дня. Крім того, відповідачем не дотримано порядок направлення податкового повідомлення - рішення.

При цьому позивач зазначає, що за відсутності перевірки, складення та вручення Позивачу податкових повідомлень рішень та прийняття Відповідачем вимоги є передчасним та протиправним. Крім того, дії посадових осіб Відповідача вказують про перевищення повноважень.

В податкових повідомленнях-рішеннях та податковій вимозі не вказано за який саме період нараховано суму боргу та відсутній розрахунок заборгованості.

Позивач звертає увагу, що винесення Відповідачем одночасно чотирьох податкових повідомлень-рішень та одної податкової вимоги з приводу одного і того самого об`єкту оподаткування це свідчить про грубе порушення податкового законодавства та Конституції України

Згідно судової практики недотримання контролюючими органами порядку проведення перевірки чи недотримання законодавства України чи перевищення повноважень посадових осіб Відповідача свідчить про незаконність дій та рішень контролюючого органу, а тому такі протиправні дії та рішення не породжують жодних правових наслідків та їх нівелюють.

З огляду на практику ЄСПЛ винесені відповідачем податкові повідомлення- рішення про сплату боргу (недоїмки) не відповідає критерію «пропорційності», адже не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та інтересами позивача.

Ухвалою судді від 14.12.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача 12.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління ДПС в Одеській області позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що за позивачем зареєстровані три об`єкти нерухомого майна, які увійшли до розрахунку оскаржуваних податкових-повідомлень рішень.

Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік та 05.05.2020 року винесено наступні податкові повідомлення-рішення: № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 73 469,84 грн.; № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 15 938,77 грн.; 0№ 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8310, 53 грн.;

ОСОБА_1 (НОМЕР_1) сформовано в автоматичному режимі податкові повідомлення-рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік. Зазначені податкові повідомлення-рішення направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані Позивачем особисто.

Отже, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.05.2020 року №0-1515, №0-1515, №0-1515 - винесені правомірно.

Стосовно посилання Позивача на протиправність зазначених податкових повідомлень-рішень з огляду на ту обставину, що відповідні об`єкти нерухомості за своїм статусом є будівлями промисловості, що використовуються Позивачем у господарській діяльності, відповідач зазначає, що в розумінні підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки промислові будівлі, які належать промисловим підприємствам. У разі якщо промислова будівля належить не промисловому підприємству, то в такому випадку будівля є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та податок повинен нараховуватись та сплачуватись на загальних підставах, відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2020 року № відповідач зазначив, що за результатами камеральної перевірки складений акт № 006269/15-32-52- 06/ НОМЕР_1 від 08.05.2020 року. Актом перевірки встановлено порушення пункту 287.5 статті 287 ПК України, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік: термін сплати - 11.08.2019, дата фактичної сплати - 05.09.2019 (25 днів затримки), на суму несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 87 172,1 грн. На підставі акту перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2020 року № про застосування штрафу у розмірі 8 717,21 грн., що дорівнює 10 відсотків погашеної суми податкового боргу у сумі 87 172,1.

Зазначене податкове зобов`язання було нараховано Позивачу на підставі нарахування податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік відповідно до податкових повідомлень-рішень від 10.05.2019 року №0-1515, 0-1515, 0-1515, які були отримані Позивачем 01.08.2019 року, а сплачені 05.09.2019 року.

Оскільки станом на 22 липня 2020 року в інтегрованій картці платника Позивача рахувалась заборгованість у сумі 8 726,73 грн., яка становить основний платіж у розмірі 9,52 грн. та штрафні санкції відповідно до оскаржуваного ППР від 08.05.2020 року № на суму 8 717,21 грн., відповідачем була сформована податкова вимога від 23.07.2020 року №201037-52 на загальну суму податкового боргу 8 726,73 грн. та направлена Позивачу

Відповідач зазначає, що Податкові повідомлення-рішення від 05.05.2020 року №0-1515, 0-1515, 0-1515 щодо нарахування податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік були винесені Позивачу по кожному об`єкту нерухомого майна, що йому належать, окремо; податковим повідомленням-рішенням від 08.05.2020 року № застосовується до ОСОБА_1 штраф за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік; податкова вимога від 23.07.2020 року №201037-52 винесена на підставі наявності у ОСОБА_1 податкового боргу, який складається, у тому числі, з штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню від 08.05.2020 року №. Тому твердження про притягнення до відповідальності 5 разів за одне й те саме порушення - є лише власним припущенням Позивача, що не відповідає обставинам справи та нормам закону.

05.02.2021 року до суду надійшли пояснення позивача в яких додатково зазначено, що нежитлова нерухомість, яка належить позивачу, розміщена на земельній ділянці із призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва. Будівлі, які належать позивачу на праві приватної власності, використовуються безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності, у зв`язку із чим позивач не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року витребувано у позивача докази, у зв`язку з чим призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

У зв`язку з надходженням від позивача витребуваних доказів, ухвалою суду від 22.02.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання 15.03.2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, та у зв`язку з відсутністю потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 15.03.2021 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей, наявних в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є засновником та керівником ФГ «Фенікс Агро», видами діяльності якого є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.46 Розведення свиней; 01.47 Розведення свійської птиці; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Рішенням голови ФГ «Фенікс Агро» ОСОБА_1 від 09.11.2015 року було затверджено зміни до статуту ФГ «Фенікс Агро», а саме сформовано за рахунок внесків членів складений капітал, в утворенні якого брав участь своїми внесками ОСОБА_1 , 72,59 % складеного капіталу, а саме:

нерухоме майно, нежитлова будівля - дім тваринництва, що розташована за адресою - АДРЕСА_2 . вартістю 922 000 (дев`ятсот двадцять дві тисячі) гривень 00 коп.;

нерухоме майно, нежитлова будівля телятники, що розташовані за адресою - АДРЕСА_2 , вартістю 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень 00 коп.;

нерухоме майно, склад отрутохімікатів, що розташований за адресою - АДРЕСА_3 , вартістю 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 00 коп.;

земельна ділянка площею 2,75 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравпевої сільської ради Ізмаїльського р-ну, держаний акт серія Р1 № 464378 вартістю 68 800 (шістдесят вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп.;

земельна ділянка площею 3,3147 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравпевої сільської ради Ізмаїльського р-ну, держаний акт серія РЛ № 775462 вартістю 82 930 ( вісімдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 00 коп.

Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік та винесено Позивачу наступні податкові повідомлення-рішення:

№0-1515 від 05.05.2020 року у розмірі 15 938,77 грн. за нежитлове приміщення 763,9 м. кв. у власності (нежитлова будівля під реєстраційний номером майна 2 за адресою: АДРЕСА_2 ) із розрахунку: 763,9 (загальна площа об`єкта) * (41,73 (1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року) * 0,5 (ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік)) = 763,9 * 20,865 = 15 938,77 грн.;

№0-1515 від 05.05.2020 року у розмірі 8 310,53 грн. за нежитлове приміщення 398,3 м. кв. у власності (нежитлова будівля під реєстраційний номером майна 2 за адресою: АДРЕСА_3 ) із розрахунку: 398,3 (загальна площа об`єкта) * (41,73 (1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року) * 0,5 (ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік)) = 398,3 * 20,865 = 8 310,53 грн.;

№0-1515 від 05.05.2020 року у розмірі 73 469,84 грн. за нежитлове приміщення 3521,2 м. кв. у власності (нежитлова будівля під реєстраційний номером майна 2 за адресою: АДРЕСА_2 ) із розрахунку: 3521,2 (загальна площа об`єкта) * (41,73 (1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року) * 0,5 (ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік)) = 3521,2 * 20,865 = 73 469,84 грн.

Крім того, посадовими особами відповідача встановлено порушення пункту 287.5 статті 287 ПК України, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік: термін сплати - 11.08.2019, дата фактичної сплати - 05.09.2019 (25 днів затримки), на суму несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 87 172,1 грн. У зв`язку з цим було винесено податкове повідомлення-рішення від 08.05.2020 року № про застосування штрафу у розмірі 8 717,21 грн., що дорівнює 10 відсотків погашеної суми податкового боргу у сумі 87 172,10 грн.

Зазначене податкове зобов`язання було нараховано Позивачу на підставі нарахування податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік відповідно до податкових повідомлень-рішень від 10.05.2019 року №0-1515, 0-1515, 0-1515, які були отримані Позивачем 01.08.2019 року, а сплачені 05.09.2019 року.

У зв`язку з тим, що станом на 22 липня 2020 року в інтегрованій картці платника Позивача рахувалась заборгованість у сумі 8 726,73 грн., яка становить основний платіж у розмірі 9,52 грн. та штрафні санкції відповідно до оскаржуваного ППР від 08.05.2020 року № на суму 8 717,21 грн. відповідачем була сформована податкова вимога від 23.07.2020 року №201037-52 на загальну суму податкового боргу 8 726,73 грн. та направлена Позивачу.

Позивач, не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.05.2020 року вбачається, що вони прийняті згідно приписів п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до абз. 2 п. 2 розділу ІІ "Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Відповідно до п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що відповідно до п. п. 266.2.1 п. 266.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Базою оподаткування згідно з п. п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

З матеріалів справи вбачається, що належні позивачу об`єкти нерухомого майна (нежитлова будівля - дім тваринництва, що розташована за адресою - Ізмаїльський р-н. с. Першотравневе. вул. Леніна, 1-Д. вартістю; нежитлова будівля телятники, що розташовані за адресою - Ізмаїльський р-н. с. Першотравневе вул. Леніна. 1-Е; склад отрутохімікатів, що розташований за адресою - АДРЕСА_3 ) розташовані на земельних ділянках з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що вищезазначені об`єкти нерухомого майна використовуються позивачем у господарській діяльності ФГ «Фенікс Агро», засновником та керівником якого є саме ОСОБА_1

Таким чином, нежитлова нерухомість, яка належить позивачу розміщена на земельній ділянці із призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і використовується у діяльності Фермерського господарства «Фенікс Агро».

Згідно Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, який затверджений і введено в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507, до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включаються будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

При цьому, згідно пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Крім того, згідно ст. 1 ЗУ "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років", сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно ст.1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис", виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Так, з аналізу вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

В даному випадку, будівлі щодо яких відповідачем нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що будівлі, щодо яких відповідачем нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, використовуються позивачем безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності, у зв`язку із чим позивач не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515, № 0-1515, та № 0-1515, виданої ГУ ДПС в Одеській області, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8310, 53 грн. є протиправними та належать до скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 08 травня 2020 року № , видане ГУ ДПС в Одеській області про нарахування штрафних санкцій у розмірі 8717,21 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання, суд зазначає, що оскільки судом встановлено, що нерухоме майно щодо якого відповідачем було нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивач не повинен був сплачувати зазначений податок і у 2018 році, а тому і застосування до нього штрафних санкцій у розмірі 8717,21 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання є безпідставним а отже суд дійшов висновку що податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2020 року № також є протиправним та належить до скасування.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що податкова вимога № 201037-52 від 23.07.2020 р. на суму 8726,73 грн. також належить до скасування, оскільки у зв`язку з визнанням протиправним податкового повідомлення-рішення від 08 травня 2020 року № , сума податкового боргу не перевищує суму передбачену положеннями п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1151,63 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 травня 2020 року № 0-1515.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2020 року № .

Визнати протиправною та скасувати Податкову вимогу № 201037-52 від 23.07.2020 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1151 (тисяча сто п`ятдесят одна) грн. та 63 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук