Справа № 140/17321/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17321/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Національну академію Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького в розмірі 15 871,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (далі - НАДПСУ) з 03 серпня 2019 року по 03 грудня 2020 року на посаді курсанта. Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03 грудня 2020 року № 904-ос відповідача звільнено з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до підпункту 6 (через небажання продовжувати навчання) пункту 280 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» затвердженого указом Президента України № 1115/2009 від 29 грудня 2009 року. Вислуга календарних років на день його звільнення складає 01 рік 04 місяці 00 днів.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено 15 871, 47 грн, з яких: на грошове забезпечення 7 971,13 грн; на продовольче забезпечення 706,14 грн; на забезпечення речовим майном 7 194,20 грн, а відтак вказані витрати повинні бути відшкодовані відповідачем згідно з частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964.

Проте витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у добровільному порядку відповідачем не відшкодовані, що стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримав 22 січня 2021 року, проте, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі отримала 15 січня 2021 року, проте, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Від учасників справи інших заяв по суті справи та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2019 року між Національною академією Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького та солдатом, курсантом Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України, відповідно до якого відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03 грудня 2020 року № 904-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до підпункту 6 (через небажання продовжувати навчання) пункту 280 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» затвердженого указом Президента України № 1115/2009 від 29 грудня 2009 року та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Вислуга календарних років на день його звільнення складає 01 рік 04 місяці 00 днів.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького за період з 03 серпня 2019 року по 03 грудня 2019 року, затверджений ректором академії, такі витрати складають 15 871,47 грн, з яких: грошове забезпечення 7 971,13 грн; продовольче забезпечення 706,14 грн; речове забезпечення 7 194,20 грн. З розрахунком витрат ОСОБА_1 ознайомлений 03 грудня 2020 року.

У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Стаття 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначає, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: військовослужбовці, які закінчили вищі військові навчальні заклади або військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів та яким присвоєно військове звання офіцерського складу, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, установлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні для осіб офіцерського складу: для громадян, яким первинне військове звання присвоєно після проходження повного курсу військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу або в порядку атестування осіб до присвоєння первинних військових звань офіцерського складу запасу, - від 2 до 5 років; для інших громадян - від 1 до 5 років.

Пунктом другим частини першої, частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що початком проходження військової служби вважається: день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964) цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 7 Порядку № 964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03 грудня 2020 року № 904-ос відповідача звільнено з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до підпункту 6 (через небажання продовжувати навчання) пункту 280 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» затвердженого указом Президента України № 1115/2009 від 29 грудня 2009 року.

Як встановлено судом витрати на утримання ОСОБА_1 у НАДПСУ ім. Б.Хмельницького за період з 03 серпня 2019 року по 03 грудня 2020 року складають 15 871,47 грн, з яких: грошове забезпечення 7 971,13 грн; продовольче забезпечення 706,14 грн; речове забезпечення 7 194,20 грн.

Відповідно до пункту 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України від 03 серпня 2019 року ОСОБА_1 зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Отже, відповідач був обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Проте, доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі - Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, відповідачем не надано.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, натомість відповідач, з яким було достроково розірвано контракт за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до підпункту 6 (через небажання продовжувати навчання) пункту 280 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» затвердженого указом Президента України №1115/2009 від 29 грудня 2009 року, добровільно не відшкодував документально підтверджені витрати, пов`язані з його утриманням в НАДПСУ ім. Б. Хмельницького у сумі 15 871,47 грн, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні. Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат по сплаті судового збору відсутні.

Керуючись статтями 139, 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 26, ) витрати, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького в розмірі 15 871 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят один) гривень 47 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф. А. Волдінер