Справа № 340/5519/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 квітня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5519/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу нового виконавчого листа у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, щодо відмови у складанні нової довідки про його грошове забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а саме надбавку за особливості проходження служби та премії, для здійснення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019;

- зобов`язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а саме надбавку за особливості проходження служби та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправними дії Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії. Зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () (а.с.40-44).

Вказане рішення суду 13.02.2021 набрало законної сили.

На виконання рішення, судом 16.03.2021 позивачу видано виконавчі листи.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу нового виконавчого листа у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 30.03.2021 призначено до розгляду вказану заяву на 08.04.2021 (а.с.65).

У судове засідання учасники справи, та заінтересована особа, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не прибули, що відповідно до ч.2 ст.379 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві та матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону №1404-VIIІ у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із системного аналізу зазначених норм встановлено, що заміна сторони виконавчого провадження пов`язується не з припиненням, а вибуттям такої сторони, тобто неможливості здійснювати права та виконувати обов`язки визначені Законом України Про виконавче провадження.

Так, зважаючи на приписи ч.2 ст.15 Закону України Про виконавче провадження одним із обов`язків боржника є виконання судового рішення.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 91 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За приписами ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому згідно з ч.1, 2 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

За змістом частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно із пунктом 14 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються .

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Системний аналіз наведеного вище у свої сукупності свідчить, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

Таким чином, у випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (частина 2 статті 107 ЦК України, пункт 7 Порядку № 1074). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1252 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" постановлено реорганізувати територіальний орган Міністерства юстиції - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції шляхом його приєднання до міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Установлено, що правонаступником територіального органу Міністерства юстиції, який реорганізується згідно з пунктом 1 цієї постанови, є міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань управління соціального захисту населення Департамент з питань виконання кримінальних покарань зареєстровано як юридична особа 10.02.2020, Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з 28.12.2020 перебуває у стані припинення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що діяльність та адміністративна компетенція Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства Юстиції як суб`єкта владних повноважень припинилася, а його функції і зобов`язання у публічно-правових відносинах перейшли до іншого органу державної влади - Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про заміну боржника у виконавчому листі правонаступником.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач просить видати нові виконавчі листи. Проте, 16.03.2021 ОСОБА_1 вже було видано виконавчі листи щодо зобов`язання вчинити дії та стягнення судових витрат.

Нормами ч.7 ст.373 КАС України визначено, що у разі вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; забезпечення виконання судового рішення; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання (дії) судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, згідно норм процесуального законодавства, за наявності ухвали про заміну сторони у виконавчому листі, видача нового виконавчого листа не передбачено.

До того ж, нормами ч.2 ст.374 КАС України також не передбачено визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з із припиненням боржника за умови наявності правонаступника.

Керуючись ст.ст.243, 248, 256, 293-297, 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника по справі - задовольнити.

Замінити боржника в адміністративній справі №340/5519/20, а саме: Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства Юстиції (), на його правонаступника - Департамент з питань виконання кримінальних покарань (ЄДРПОУ - 43501242).

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу нових виконавчих листів та визнання їх такими, що не підлягають виконанню відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина