Справа № 234/1626/21
Суддя: Переверзева Л. І.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/1626/21
Провадження № 2-а/234/63/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2021 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Переверзевої Л.І,

секретаря Горбатової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника групи ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних ст. лейтенанта Охрімової І.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до начальника групи ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних ст. лейтенанта Охрімової І.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на наступне.

Постановою Начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшим лейтенантом Охрімовою Іриною Сергіївною № 143996 від 04.02.2021 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) 00 коп. на підставі ч. ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією постановою встановлено, що 04.02.2021 року о 15 годині 23 хв. під час прикордонного контролю виявилось, шо вона о 09 годині 00 хвилин 04.02.2021 року перетнула Державний кордон України з тимчасово окупованої території до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску через Державний кордон України н.п.«Маринівка» (ТОТ) на напрямку и.п. «Маринівка» (ТОТ) - «Куйбишево» (РФ), чим порушила п. 3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 р. 815. що є правопорушенням, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. В цій постанові вказані обставини щодо мого щирого розкаяння та визнання вчиненого правопорушення.

Зауважує, що відповідачем під час притягнення її до адміністративної відповідальності допущені порушення наступних норм діючого законодавства: постанову було винесено відразу після встановлення порушення (протягом близько 50 хвилин з моменту перетину мною державного кордону вона була складена і вручена мені); розгляд справи здійснено на місці без підготовки та надання їй часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на Постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, чим порушено мої права, передбачені ст. 268 КУпАП; наявні у Постанові положення щодо її щирого розкаяння та визнання вчиненого правопорушення не відповідає дійсності та не підтверджується будь-якими доказами (крім того, зазначене вище порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зумовлює відсутність з її боку письмових заперечень щодо наявності у Постанові вказаних недостовірних положень та оспорювання допущенного порушення і адміністративного стягнення); належних доказів стосовно факту порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї їй надано не було, що свідчить про порушення приписів ст. ст. 245, 251 КУпАП; посадовою особою не вивчались всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. а отже, не враховано, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що оскаржувана постанова містить недостовірну інформацію в частині адреси її місця проживання (зараз вона мешкає у АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа (порушено вимоги ст. 280 КУпАП), вказаною повноважною особою її права і обов`язки не роз`яснювались, протокол їй не оголошувався (порушено вимоги ст. 279 КУпАП).

Вважає себе невинною, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просила визнати протиправною та скасувати Постанову Начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого лейтенанта Охрімової Ірини Сергіївни серії № 143996 від 04.02.2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення № 143996 від 04.02.2021 року, яка винесена Начальником групи ІПК віпс (тип А) ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшим лейтенантом Охрімовою Іриною Сергіївною, 04.02.2021 року о 15 годині 23 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через Державний кордон України «Мілове» було виявлено вищевказану громадянку України, яка пояснила, що 04.02.2021 приблизно о 09 годині 00 хвилин перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через Державний кордон України н. п. «Mаринівка» (ТОТ) на напрямку н.п. Маринівка» (ТOТ) - «Куйбишево» (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації чим порушила п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла правопорушення, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та врахувавши зокрема щире каяття особи та визнання вчиненого правопорушення, її визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Постанову підписано посадовою особою ОСОБА_2 , відомості про вручення ОСОБА_1 постанови відсутні.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 є громадянкою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171-2 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про вину позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-2 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що у діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перетині Державного кордону України, був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-2 КУпАП.

Оскільки, відповідачем не надано відзиву, то суд не має можливості перевірити таких важливих обставин, як роз`яснення правопорушниці прав (у тому числі і права скористатися правовою допомогою), місця перетину державного кордону, та інших обставин справи, які не визнаються позивачем та мають важливе значення для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1ст. 204-2 КУпАП, та які, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 208 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова не містить об`єктивних та переконливих відомостей, що 04.01.2021 року ОСОБА_1 здійснила перетин державного кордону України з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України, тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач, всупереч приписам ст. 77 КАС України, не подав суду докази, які б спростовували доводи позовної заяви. За таких обставин, з урахуванням покладення тягаря доказування на відповідача, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки відповідачем не доведено протилежного, зокрема, щодо дотримання процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивачки, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно п. 6 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що постанову про накладення адміністративного стягнення № 143996 від 04.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 слід скасувати.

Суд також зазначає, що відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, суд доходить до висновку, що задовольнивши позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому у цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.245,246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , до до начальника групи ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних ст. лейтенанта Охрімової І.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 143996 від 04.02.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Краматорського міського суду Л. І. Переверзева