Справа № 120/4653/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

05 квітня 2021 р. Справа №120/4653/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що наказом начальника 24 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01 листопада 2019 року №367-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.

У зв`язку із цим іншим наказом начальника 24 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29 листопада 2019 року №401-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Проте, на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивачу не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 29 листопада 2019 року, у зв`язку із чим останній звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_3 щодо надання інформації про розмір нарахованої та виплаченої йому індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Однак, листом від 18 травня 2020 року військова частина НОМЕР_3 повідомила заявника про те, що у період з 01 грудня 2015 року по 29 листопада 2019 року індексація грошового забезпечення йому виплачена в повному обсязі, враховуючи базовий місяць січень 2014 року, березень 2016 року, січень 2018 року та березень 2018 року.

Представник позивача вважає, що невиплата індексації грошового забезпечення в повному обсязі (з урахуванням базового місяця січень 2008 року) порушує права та інтереси його довірителя, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду із вимогами визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 29 листопада 2019 року, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за вказаний період в сумі 169969,52 гривень, застосувавши при цьому січень місяць 2008 року як місяць, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а в період з 01 березня 2018 року по 29 листопада 2019 року - з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078.

Ухвалою від 08 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання представника позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 жовтня 2020 року представником військової частини НОМЕР_3 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Водночас, у ОСОБА_1 під час проходження військової служби у період з 2014 року по 2018 рік неодноразово змінювався розмір грошового забезпечення за рахунок основних його складових, який впливав на встановлення базових місяців для обрахунку індексації грошового забезпечення; зокрема, присвоєння чергового військового звання позивачу в січні 2014 року призвело до зміни окладу за військове звання згідно з розмірами, що встановлені додатком №24 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та відповідно базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 став місяць такого збільшення - січень 2014 року. Також зазначено, що переміщення позивача з 23 березня 2016 року для подальшого проходження служби у розпорядження начальника 11 прикордонного загону (І категорії) Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України м. Краматорськ призвело до збільшення грошового забезпечення останнього, а відтак базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення став місяць такого збільшення - березень 2016 року. В подальшому, у зв`язку із зміною посадового окладу позивача базовим місяцем для обрахунку індексації його грошового забезпечення став січень 2018 року та березень 2018 року. Однак, у період з липня 2015 року по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з обмеженим фінансуванням.

Крім того, у відзиві йдеться про те, що після 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою змінено структуру грошового забезпечення та збільшено розміри посадових окладів та всіх інших основних складових грошового забезпечення, право на отримання індексації грошового забезпечення у позивача з`явилось лише в грудні 2018 року, коли вона і була виплачена, що підтверджується інформацією щодо нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення у 2018 році. Також позивачу було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2019 року по листопад 2019 року. Відтак, на думку відповідача, підстави для нарахування та виплати позивачеві індексації грошового забезпечення відсутні.

12 жовтня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій наведено спростування доводів відповідача, наведених у відзиві. Зокрема представник позивача зазначив, що відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. При цьому, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. Відтак, враховуючи те, що посадовий оклад за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 до березня 2018 року, востаннє підвищувався у січні 2008 року, тому, на думку представника позивача, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення у цей період є січень 2008 року. Водночас, з 01 березня 2018 року нарахування індексації слід здійснювати відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078.

22 жовтня 2020 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_3 надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представник відповідача додатково зазначив, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 проведена відповідно до вимог чинного законодавства з врахуванням базових місяців січень 2014 року, березень 2016 року, січень 2018 року та березень 2018 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 04 грудня 2020 року.

В ході судового засідання 04 грудня 2020 року ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 18 січня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 18 січня 2021 року, ані позивач, ані представник відповідача не з`явилися, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

При цьому, 18 січня 2021 року представником військової частини НОМЕР_3 подано заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Окрім того, 18 січня 2021 року представником військової частини НОМЕР_3 подано заяву, у якій додатково просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року до участі у справі як співвідповідача залучено військову частину НОМЕР_2 , у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 17 лютого 2021 року.

16 лютого 2021 року представником військової частини НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Оскільки військова частина НОМЕР_2 є установою, що фінансується з державного бюджету, і як розпорядник бюджетних коштів відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. При цьому, за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 позивачу була нарахована індексація грошового забезпечення, що підтверджується довідкою-розрахунком від 15 лютого 2021 року №121, але бюджетних асигнувань на виплату індексації до військової частини НОМЕР_2 не поступало, що унеможливлювало провести відповідні фінансові розрахунки з позивачем. Відтак, на думку представника відповідача, у задоволенні позову слід відмовити.

У судове засідання 17 лютого 2021 року ані позивача, ані представники відповідачів не з`явилися, будучи при цьому належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на те, що сторони у судове засідання не з`явилися суд з урахуванням частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника 24 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01 листопада 2019 року №367-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.

На реалізацію вказаного наказу начальником 24 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України наказом від 29 листопада 2019 року №401-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вказаним наказом передбачено проведення розрахунків із позивачем, пов`язаних із його звільненням з військової служби.

07 травня 2020 року позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 щодо надання інформації про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 29 листопада 2019 року.

Листом вих. №12/Г-3 від 18 травня 2020 року військова частина НОМЕР_1 повідомила заявника про нарахування та виплату заявникові індексації грошового забезпечення за вказаний період з врахуванням у відповідних періодах базових місяців січень 2014 року, березень 2016 року, січень 2018 року та березень 2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29 листопада 2019 року, що підтверджується наказом начальника 24 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29 листопада 2019 року №401-ос.

При нарахуванні та виплаті позивачеві сум індексації у період до березня 2016 року враховувався базовий місяць січень 2014 року, з 01 березня 2016 року - базовий місяць березень 2016 року та з 01 січня 2018 року базовим місяцем був січень 2018 року.

З приводу наведених військовою частиною НОМЕР_1 аргументів щодо врахування вказаних базових місяців під час нарахування індексації грошового забезпечення позивача суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відтак, аналіз вказаних приписів свідчить про те, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу особи. У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати перевищить суму індексації.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 (надалі - Постанова №1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1294 вказана постанова набирає чинності з 01 січня 2008 року.

Відтак, з врахуванням приписів пункту 5 Порядку №1078 саме січень 2008 року є місяцем, в якому відбулося підвищення грошових доходів військовослужбовців та є базовим при проведенні індексації.

Крім того, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (з 01 березня 2018 року), якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року.

Відтак, у зв`язку із підвищенням посадових окладів індекс споживчих цін для проведення індексації не перевищив 103%, а відтак підстави для проведення індексації грошового забезпечення позивача з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №240/10417/19, від 02 червня 2020 року у справі №120/310/20-а, від 04 грудня 2020 у справі №120/2967/20-а та ряду інших.

Крім того, судом встановлено, що з 01 грудня 2018 року до звільнення з військової служби позивачеві здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

За наведених обставин, військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправні дії щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача протягом періоду з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базові місяці січень 2014 року, березень 2016 року та січень 2018 року, а тому наявні підстави для задоволення позовної вимоги в цій частині.

З приводу вимоги зобов`язального характеру, то варто врахувати наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд керується принципом ефективності захисту такого права, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом.

З огляду на те, що суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача протягом періоду з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базові місяці січень 2014 року, березень 2016 року та січень 2018 року, а тому позовна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням базового місяця січень 2008 року також підлягає задоволенню.

Окрім того, задовольняючи позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача вчинити конкретну дію, суд зважає на те, що така вимога є похідною, що залежить від задоволення основної вимоги.

З приводу визначеного представником позивача розміру індексації грошового забезпечення, що мала б бути проведена у період з 01 грудня 2015 року по 29 листопада 2019 року, та становить 169969,52 гривень, то суд зазначає, що такий розрахунок не є належним доказом визначення суми індексації, належної до виплати позивачеві, адже нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача.

Безпідставними слід визнати посилання представника позивача на судову практику Верховного Суду (зокрема постанову від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16), адже обставини у адміністративних справах не є подібними.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно індексації грошового забезпечення, враховуючи базові місяці січень 2014 року, березень 2016 року та січень 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Гальжбієвка; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )
Відповідачі: Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14321819)
Військова частина НОМЕР_2 (місцезнаходження: 87521, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Гагаріна, 150А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14321726)

Повний текст рішення складено 05.04.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович