Справа № 160/7139/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року Справа № 160/7139/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/7139/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень,-
ВСТАНОВИВ:
1. 30.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- стягнути суму податкового боргу у розмірі 557040,85 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 .
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 30.06.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 01.07.2020 року відкрито провадження у справі №160/7139/20 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в порядку положень ст. 262 КАС України.
4. Ухвалою суду від 01.07.2020 року також було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- докази сплати відповідачем податкового боргу у загальному розмірі 557040,85 гривень та інші наявні докази щодо суті спору.
5. 04.08.2021 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву разом із додатковими доказами по справі.
6. 28.08.2020 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
7. Ухвалою суду від 28.08.2020 року призначено подальший розгляд адміністративної справи №160/7139/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень, здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.09.2020 року.
8. 16.09.2020 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №160/7139/20, задоволено частково. Зупинено провадження у адміністративній справі №160/7139/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень, для надання часу для примирення сторін до 28.10.2020 року.
9. 28.10.2020 року розгляд справи відкладено до 26.11.2020 року.
10. У подальшому справу призначено до розгляду на 24.12.2020 року.
11. 24.12.2020 року відкладено розгляд справи на 28.01.2021 року.
12. 28.01.2021 року відкладено розгляд справи на 24.02.2021 року.
13. 24.02.2021 року поновлено провадження у справі.
14. 24.02.2021 року відкладено розгляд справи на 24.03.2021 року.
15. 24.03.2021 року було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено розгляд справи по суті на 24.03.2021 року.
16. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
17. 24.03.2021 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
18. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
19. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
20. У позовній заяві, позивач посилається на те, що відповідач має заборгованість в загальному розмірі 557040,85 гривень.
21. Вказують, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 станом на теперішній час обліковується податковий борг на загальну суму 557 040,85 грн., у тому числі:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного Декларування (код платежу 11010500) у сумі 518117,33 грн.;
25. Вказують, що інформація щодо оскарження вищезазначених рішень у контролюючого органу відсутня.
26. З урахуванням вимог ст.56 та ст.57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
28. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
29. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
30. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору, в результаті якої складено Акт від 24.10.2017 року, є лист від ПАТ «Укрсоцбанк», який надано до контролюючого органу про підтверджену інформацію про суму нарахованого та виплаченого доходу за ознакою доходу «126» у вигляді анулювання основної кредитної заборгованості у сумі 1 530 720, 05 гривень.
31. Відповідно саме на підставі зазначеного Акту від 24.10.2017 року контролюючим органом прийнято:
32. Відповідач вказує, що він не згоден з тим, що отримав дохід за ознакою доходу «126» як додаткове благо у вигляді анулювання основної кредитної заборгованості у сумі 1530720,05 гривень, так як додаткового блага не отримував, відповідно звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вимогами до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, які рішенням від 11.04.2019 року по справі № 200/1898/19 задоволені в повному обсязі шляхом зобов`язання акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подати відносно ОСОБА_1 до органу Державної фіскальної служби України уточнюючий розрахунок форми 1ДФ за 4 квартал 2015 року в частині віднесення суми прощеного (анульованого) боргу у розмірі 997 330,05 грн. (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч триста тридцять гривень 05 копійок) податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (інші доходи), в цій частині рішення суду не скасоване.
33. Згідно вимог закону, докази встановленні судовим рішенням не підлягають доказуванню, саме, що 31 січня 2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонери товариством «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 42.07-07/026, відповідно до якого відповідач надав у тимчасове платне користування грошові кошти (кредит) на наступних умовах: валюта кредиту - долари США; - сума кредиту - 118 500, 00 доларів США; строк погашення кредиту - 30 січня 2027 року; процентна ставка за користування кредитними коштами - 13,2% річних.
34. Відповідач вказує, що судом було встановлено, що на виконання умов кредитного договору 06 травня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін № 4 до Договору кредиту. Умовами цього Договору про зміну сторони передбачили, окрім іншого, можливість здійснення Відповідачем анулювання (прощення) боргу у сумі 66 655,98 доларів США (тіло кредиту) та 35 476, 13 доларів США (проценти за користування кредитними коштами). Згідно умов Договору про зміни, датою можливого анулювання визначено п`ятнадцятий календарний день після дати виконання Позичальником певних умов за Договором про зміну здійснення платежів, передбачених п. 3.2.1 та п. 3.5. Договору про зміну. Виконуючи прийняті на себе зобов`язання, ОСОБА_1 , 10 грудня 2015 року вніс останній платіж за Договором про зміну у сумі 5805,00 доларів США, повне погашення відбулось 26.01.2016 року. Отже, коли відповідач дізнався, що ПАТ «Укрсоцбанк» визначено та подано до органу Державної фіскальної служби України - ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області розрахунок форми №1ДФ за 4 квартал 2015 року щодо віднесення сум прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку за ознакою доходу «126», внаслідок чого, у нього, як платника податків, виник обов`язок з обов`язкового подання в установлені строки податкової декларації та сплати податку з доходів, отриманих як нібито додаткове благо, відповідач звернувся до суду.
35. Отже, саме з правовідносин по виконанню кредитного договору Банком включено в податкове повідомлення суму прощеного боргу, як додаткове благо, але жодного додаткового блага в розумінні приписів Податкового кодексу України Відповідач не отримував.
36. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, згідно із п. 164.1 ст. 164 якого загальний оподатковуваний дохід платника податку - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
37. Згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, під ознакою доходу «126» відображається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
39. Відповідач вказує, що враховуючи те, що прощення (анулювання) частини кредиту було здійснено банком відповідно до положень Податкового кодексу України за його самостійним рішенням, не було пов`язане з процедурою банкрутства, а також до закінчення строку позовної давності, Банк, як податковий агент, повинен був визначити та відобразити в податковому розрахунку суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, під ознакою доходу «127» (Інші доходи) у сумі 997939, 05 гривень (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 11 копійок (курсова різниця).
40. Також, відповідач посилається на лист ДФСУ від 07.09.2015 року №8481/Б/99-99-17-03-03-14 у якому зазначено: «не вважається додатковим благом сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в інвалюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та умовою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Ці норми застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 01.01.2014 року. Також ця норма поширюється й на операції з прощення кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 року».
41. Додатково посилався на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 03.12.2020 року по справі №200/1898/19.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
42. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
43. ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
44. Відповідач має заборгованість перед бюджетом в загальному розмірі 557040,85грн., у тому числі:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного Декларування (код платежу 11010500) у сумі 518 117,33 грн.;
48. Вищезазначені податкові повідомлення-рішення, в розумінні ст. 58 Податкового кодексу України, були вручені відповідачу належним чином.
49. Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду надано не було, таким чином сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгоджено та з урахуванням положень ст. 56 та ст. 57 ПК України, суми набули статусу податкового боргу.
51. Вказана вимога від 13.03.2019 року вручена відповідачу - 13.04.2019 року.
52. Доказів оскарження зазначеної вище податкової вимоги відповідачем суду надано не було, таким чином сума податкового боргу є узгодженою.
53. Доказів сплати суми податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством не надано.
54. Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 557040,85 грн. відповідає ознакам, визначеним п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
55. Позивачем суду надано довідку про суми податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (з врахуванням сум пені, нарахованої на суми несплаченого податкового боргу та розстрочених/відстрочених сум). відповідно до якої відповідач має узгоджений податковий борг у загальному розмірі 557040,858 гривень.
56. Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 557040,85 гривень.
57. Наявність заборгованості підтверджується вказаною вище довідкою про заборгованість, даними інтегрованої картки платника податку, розрахунком штрафних санкцій наявними в матеріалах справи.
58. На час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду надано не було, як у тому числі не надано доказів оскарження зазначених вище рішень контролюючого органу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
59. Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
60. Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
61. Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
62. Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
63. Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
64. Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
65. Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
66. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
67. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
68. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
69. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
70. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
71. Згідно з п 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
72. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області і на цей час має податковий борг на загальну суму 557040,85 гривень.
73. У інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 станом на теперішній час обліковується податковий борг на загальну суму 557040,85 грн., у тому числі:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного Декларування (код платежу 11010500) у сумі 518117,33 грн.;
77. Вищезазначені податкові повідомлення-рішення, в розумінні ст. 58 Податкового кодексу України, були вручені відповідачу належним чином.
78. Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду надано не було, таким чином сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгоджено та з урахуванням положень ст. 56 та ст. 57 ПК України, суми набули статусу податкового боргу.
80. Вказана вимога від 13.03.2019 року вручена відповідачу - 13.04.2019 року.
81. Доказів оскарження зазначеної вище податкової вимоги відповідачем суду надано не було, таким чином сума податкового боргу є узгодженою.
82. Доказів сплати суми податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством не надано.
83. Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 557040,85 грн. відповідає ознакам, визначеним п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
84. Отже, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 557040,85 гривень. Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та не спростований відповідачем.
85. На час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду надано не було, як у тому числі не надано доказів оскарження податкової вимоги.
86. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
87. Згідно з пп. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
88. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
89. Згідно з п.п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
90. Враховуючи викладене та визнання відповідачем факту існування заборгованості, слід дійти висновків, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме, кошти в сумі 557040,85 грн. підлягають стягненню з відповідача.
91. Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність проплат на погашення існуючої заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень, є обґрунтованими та доведеними належними доказами по справі, та відповідно є такими, що підлягають задоволенню.
92. Щодо доводів відповідача про неналежне застосування положення Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно визначено та подано до органу Державної фіскальної служби України розрахунок за формою 1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу, слід зазначити про таке.
93. Встановлено, що у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом, в якому просив зобов`язати АТ «Укрсоцбанк» подати відносно ОСОБА_1 до органу Державної фіскальної служби України уточнюючий розрахунок форми 1ДФ за 4 квартал 2015 року в частині віднесення суми прощеного (анульованого) боргу у розмірі 997 330,05 грн. до податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (інші доходи).
94. В обґрунтування позовних вимог, зазначено про те, що 31 січня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 42.07-07/026, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти (кредит) на наступних умовах: валюта кредиту долар США, сума кредиту 118500 доларів США, строк погашення кредиту 30 січня 2027 року, процентна ставка за користування кредитом 13,2 % річних. 06.05.2015 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 4 до договору кредиту, умовами якого сторони договору передбачили в тому числі можливість здійснення АТ «Укрсоцбанк» анулювання (прощення) боргу у сумі 66 655,98 доларів США (тіло кредиту) та 35 476,13 доларів США (проценти за користування кредитом); датою можливого анулювання визначено п?ятнадцятиденний календарний день після дати виконання позичальником певних умов за договором про зміну здійснення платежів. На виконання зазначеного договору, останній платіж позивачем здійснено 10 грудня 2015 року, 27 січня 2016 року отримав довідку про повне погашення заборгованості за договором кредиту. У подальшому позивачу стало відомо про те, що АТ «Укрсоцбанк» безпідставно визначено та подано до органу Державної фіскальної служби України ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області розрахунок форми № 1ДФ за 4 квартал 2015 року щодо віднесення сум прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку за ознакою «126», внаслідок чого у ОСОБА_1 , як платника податків, виник обов?язок з подання в установлені строки податкової декларації та сплати податку з доходів, отриманих позивачем як додаткове благо. ОСОБА_1 зазначає, що АТ «Укрсоцбанк» неправильно застосовано положення Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно визначив та подав до органу Державної фіскальної служби України розрахунок за формою 1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу. Оскільки відповідач відмовляється добровільно вчинити дії з метою відновлення порушеного права ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з вказаним позовом.
95. Між тим, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03.12.2020 року у справі №200/1898/19 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов?язання вчинити дії, було залишено без задоволення.
96. Постановою Київського апеляційного суду від 16.03.2021 року по справі №200/1898/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року, залишено без змін.
97. Таким чином, враховуючи наведене вище, вказані доводи відповідача є неналежними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
98. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
99. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
100. Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
101. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
105. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
106. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що податковим органом було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірного 557040,85 гривень.
107. Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень, є такими, що підлягають задоволенню.
108. Щодо розплоду судових витрат.
109. Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
110. Таким чином, витрати позивача щодо сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
111. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
112. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 557040,85 гривень задовольнити.
113. Стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (код ОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в сумі 557 040,85 гривень.
114. Судові витрати не розподіляти.
116. Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
117. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
118. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
119. Повний текст судового рішення складено 24.03.2021 року.
Суддя В.В Ільков