Справа № 280/2394/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2021 року Справа № 280/2394/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, )

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якій позивач просить суд: скасувати постанову відповідача від 16.03.2021 ВП№63097992 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ПФУ в Запорізькій області посилається на норми Закону України «Про виконавче провадження» та вказує, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі №280/2206/20 ним здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 у розмірі 66592,66 грн. Відповідача листом 05.10.2020 за вих. №0800-0802-6/51689 повідомлено про вказані обставини та зазначено також, що виплата донарахованої пенсії за цей період проводитиметься відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Проте, оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду. Водночас, Законом України «Про виконавче провадження» встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Також зазначає, що згідно чинного законодавства не вбачається можливості здійснити вищевказану виплату, оскільки її фінансове забезпечення визначається Кабінетом Міністрів України та виплата здійснюється на умовах окремого порядку. Отже, невиконання рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З урахуванням викладеного просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, у відзиві зазначає, що згідно звернення стягувача № КО-12197982 від 07.03.2021 встановлено, що боржником не поновлено виплату пенсії стягувачу. Крім того, нараховані боржником стягувачу кошти в сумі 66592,66 грн. не виплачено, що зумовило накладення на ГУ ПФУ в Запорізькій області штрафу в розмірі 5 100,00 грн. за невиконання виконавчого листа №280/2206/20, виданого 02.09.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом. Щодо посилань позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» зазначає, що рішенням суду у справі №280/2206/20 визначено обов`язок боржника здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 на загальних підставах, що, згідно листів ГУ ПФУ у Запорізькій області від 05.10.2020 та від 09.02.2021 здійснено не було. На підставі викладеного у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою судді від 30.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.04.2021.

Від представника позивача 06.04.2021 до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву від 02.04.2021 просить в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення виготовлене в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 287 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі № 280/2206/20 задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017.

23.12.2020 до Відділу надійшов виконавчий лист № 280/2206/20, виданий 02.09.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом, про: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017.

22.09.2020 постановою державного виконавця відділу ВП № 63097992 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 05.10.2020 за вих. №0800-0802-6/51689 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині нарахування пенсії, а саме ОСОБА_1 нараховано 66592,66 грн.

Щодо виплати донарахованої суми боржником повідомлено, що відповідно до вимог підпункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №778» призначена соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

28.01.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано направити до відділу підтвердження виконання виконавчого листа №280/2206/20, виданого 02.09.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом.

10.02.2021 на адресу відділу надійшло повідомлення № 0800-0902-6/9527 від 09.02.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області яким боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині нарахування пенсії, а саме ОСОБА_1 нараховано 66592,66 грн.

Щодо виплати донарахованої суми боржником повідомлено, що відповідно до вимог підпункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №778» призначена соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Згідно звернення стягувача № КО-12197982 від 07.03.2021 встановлено, що боржником не поновлено виплату пенсії стягувачу.

16.03.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком Віталієм Олександровичем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. на ГУ ПФУ в Запорізькій області за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ГУ ПФУ в Запорізькій області звернулося до суду з даною позовною заявою із вимогою про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами першою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пунктів першого частини другої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункти 1, 16 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону №1404-VІІІ).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). (ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення врегульовано статтею 63 Закону №1404-VІІІ.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VІІІ).

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону № 1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі № 280/2206/20 позивачем не виконано в повному обсязі.

Позивач в свою чергу вважає, що невиконання судового рішення має поважні причини, оскільки відповідне рішення суду виконується органами Пенсійного фонду в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Відповідно до абз. 20 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Отже, позивач стверджує, що не виплата пенсії проводиться у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на відповідні цілі та відсутністю порядку виплати.

Суд критично ставиться до такого твердження та зазначає, що оскільки в даному спорі пенсія позивачу має бути виплачена відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі № 280/2206/20, а тому посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» як на поважну підставу невиконання судового рішення є протиправним. Боржник не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи такої постанови, а повинен виконати рішення суду відповідно до зазначеної в ньому резолютивної частини.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити, що пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі та у встановлені строки виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

В свою чергу, оскаржуваною постановою державного виконавця про накладення штрафу притягнуто пенсійний орган до відповідальності, як боржника у відкритому виконавчому провадженні, за наслідком встановлення державним виконавцем факту невиконання пенсійним органом, без поважних причин, судового рішення, що набрало законної сили.

Між тим, суд зазначає, що постанови державних виконавців про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

В даному випадку, судовим рішенням, яке набрало законної сили та передано на примусове виконання до виконавчого органу та, зокрема, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.10.2020 №0800-0802-6/51659 розмір заборгованості склав 66592,66 грн.

При цьому, листами пенсійного органу від 05.10.2020 та від 09.02.2021 повідомлено державного виконавця про те, що виплата спірної пенсії буде здійснена ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі, після затвердження Кабінетом Міністрів України порядку виплати пенсій відповідній категорії громадян.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно звернення стягувача № КО-12197982 від 07.03.2021 встановлено, що боржником не поновлено виплату пенсії стягувачу. ОСОБА_1 виплачено пенсію лише за липень 2020 року, що підтверджується Списком № 1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ «Ощадбанк» за період з 16.07.2020 по 16.07.2020. Проте, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі №280/2206/20 зобов`язано орган Пенсійного фонду поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017. Доказів на підтвердження поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 позивачем до суду не надано.

Слід звернути увагу, що поновлення виплати пенсії ніяким чином не пов`язано з виплатою заборгованості за попередні періоди. Доказів того, з яких підстав пенсія позивачу не була поновлена суду надано не було.

Суд також вважає безпідставними посилання пенсійного органу на наявний у ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи, як на підставу для невиплати їй сум перерахованої пенсії, так як право відповідної особи на отримання пенсійних виплат встановлено у ході розгляду судової справи № 280/2206/20.

В свою чергу, у разі існування обставин, що дійсно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, пенсійний орган у справі мав право звернутись до суду із заявою про встановлення або зміни способу або порядку виконання відповідного рішення суду.

В даному випадку, самостійно встановлена суб`єктом владних повноважень неможливість виконати судове рішення, що набрало законної сили, не є поважною підставою для його невиконання.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання пенсійного органу на відсутність бюджетних асигнувань для виплати нарахованої конкретним судовим рішенням пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі посилання не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

В свою чергу, з аналогічних підстав суд не приймає посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у справах про перегляд постанов державних виконавців про накладення штрафу за невиконання судового рішення, так як такі рішення приймались на підставі досліджених доказів у кожній конкретній справі.

Між тим, відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, оскільки у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не виконане в повному обсязі, наведені позивачем причини невиконання рішення не є поважними, суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про накладення на боржника штрафу, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак, підстави для задоволення позовної заяви ГУ ПФУ в Запорізькій області - відсутні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявності поважних причин, які б унеможливлювали виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі №280/2206/20, з огляду на що застосування державним виконавцем штрафу у розмірі 5 100,00 грн. на підставі постанови від 16.03.2021 ВП№63097992 є правомірним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.04.2021.

Суддя О.В. Конишева