Справа № 520/1103/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р. Справа № 520/1103/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку суми відшкодування втраченого заробітку, з 2002 року по теперішній час на коефіцієнт зростання заробітної плати в Україні, встановлений чинним законодавством України, взявши за основу, що станом на 01.04.2001 р. розмір втраченого заробітку складав 772,22 грн.;

- зобов`язати Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок суми відшкодування втраченого заробітку, з 2002 року по теперішній час на коефіцієнт зростання заробітної плати в Україні, встановлений чинним законодавством України, взявши за основу, що станом на 01.04.2001 р. розмір втраченого заробітку складав 772,22 грн.;

- зобов`язати Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області провести компенсацію відшкодування втраченого заробітку у зв`язку з пошкодженням здоров`я на виробництві за останні три роки, що передували даті звернення з цим позовом до суду.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 28.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, зокрема, просив здійснити перерахунок розміру втраченого заробітку в сумі 772,22 грн. починаючи з 2002 року до теперішнього часу на коефіцієнт зростання у зв`язку зі збільшенням середньої заробітної плати по Україні, встановленій КМУ. Крім того, в заяві позивач наголошував, що розмір компенсації втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших соціальних виплат повинен бути вказаний в довідці шахти "Черкаська" на дату передачі - 01.04.2001 року до Слов`яносербського відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ України в Луганській області в сумі 772,22 грн., а не 250,17 грн. Проте, листом Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 31.07.2020 року № 15.02-14/3176 фактично відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку розміру втраченого заробітку та перерахунку страхової виплати. Вказана відмова слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що призначення страхових виплат до 01.04.2001 року проводилось роботодавцем відповідно до нормативно-правових актів, що діяли на момент настання у позивача права на страхові виплати, та складало 250,17 грн. при 50% втрати працездатності, яка визначена в довідці про розмір втраченого заробітку. Вказану суму продовжував виплачувати Фонд соціального страхування з подальшим її перерахунком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-XIV. З 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на підставі особистої заяви та довідки про взяття на облік ВПО від 18.11.2014 № . Страхові виплати сплачуються позивачу як ВПО без матеріалів особової справи. Наразі розмір страхових виплат позивача складає 5 586,46 грн. щомісячно. Здійснення позивачу перерахунку суми відшкодування втраченого заробітку виходячи з розміру втраченого заробітку 772,22 грн. замість 250,17 грн., немає підстав, оскільки такий розрахунок здійснено позивачем самостійно. Крім того, статтею 37 вказаного вище Закону визначено вичерпний перелік підстав для перерахування сум щомісячних страхових виплат, серед яких відсутня підстава здійснення перерахунку у зв`язку з незгодою потерпілого з встановлення йому підприємством середньомісячним заробітком та розміром втраченого заробітку. Отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що з червня 1978 р. по лютий 1981 р. ОСОБА_1 працював на шахті «Черкаська» ПО «Ворошиловградвугілля» Ворошиловградської (Луганської) області на посаді директора шахти. 24.12.1980 р. позивачем була отримана виробнича травма, яка в подальшому була підставою для визначення 25.12.1995 р. III групи інвалідності та стійкої втрати працездатності (50 %), що підтверджено довідкою МСЕК № 084794 від 25.12.1995 р.

З 01.01.1998 року повторно встановлено ІІІ групу інвалідності згідно довідки серії МСЕ №197381.

Згідно довідки про результати визначення ступіню втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги №063255 з -01.01.2001 року визначено 50% втрати професійної працездатності ОСОБА_1 (а.с. 50 - 52).

Державною холдиноговою компанією «Луганськвугілля» ДП шахта «Черкаська» видано позивачу довідку про розмір втраченого заробітку на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого від 01.04.2001 року ( НОМЕР_1 ), в якій визначено суму відшкодування втраченого потерпілим ОСОБА_1 заробітку 250,17 грн. (а.с. 48). Вказану довідку направлено до Слов`яносербського відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ України в Луганській області, яке здійснювало виплату позивачу страхових виплат.

УПСЗН адміністрації Київського району ХМР видано ОСОБА_1 довідку №18.11.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО (а.с. 11).

Судом встановлено, що з 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на підставі особистої заяви та довідки №18.11.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО.

Відповідач зазначив, що страхові виплати позивач отримує як ВПО на підставі статистичних даних інформаційно - аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат. Особова справа позивача зберігається у відділенні, де позивач до 01.09.2014 року отримував страхові виплати.

Як свідчать матеріали справи, позивач отримав довідку №01-685 від 14.11.2019 року розрахунку середнього заробітку за посадою директор шахти (російською) по шахте "Черкасская" П.О. "Луганскуголь" за період серпень - листопад 1995 року, в якій зазначено, що сума відшкодування втраченого заробітку у зв`язку з втратою 50% працездатності (довідка МСЕК від 25.12.1995 року №084794) повинна складати 315,21 грн. (630,42 грн. : 50% = 315,21 грн.) (а.с. 38 - 39).

Зміст позовної заяви свідчить, що отримавши вказану довідку №01-685 від 14.11.2019 року позивач самостійно зробив розрахунок та вважає, що розмір відшкодування втраченого заробітку повинен бути перерахований в наступному порядку: 315,21 грн. х 1,12 х 1,7 х 1,2867 = 772,22 грн.

28.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, зокрема, просив здійснити перерахунок розміру втраченого заробітку в сумі 772,22 грн. починаючи з 2002 року до теперішнього часу на коефіцієнт зростання у зв`язку зі збільшенням середньої заробітної плати по Україні, встановленій КМУ. Крім того, в заяві позивач наголошував, що розмір компенсації втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших соціальних виплат повинен бути вказаний в довідці шахти "Черкаська" на дату передачі - 01.04.2001 року до Слов`яносербського відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ України в Луганській області в сумі 772,22 грн., а не 250,17 грн. (а.с. 14 - 23).

Проте, листом Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 31.07.2020 року № 15.02-14/3176 фактично відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку розміру втраченого заробітку та перерахунку страхової виплати.

В обґрунтування такої відмови зазначено, що страхові виплати здійснювались позивачу у розмірі, визначеному в довідці про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу, виданої ДП шахта "Черкаська" відповідно до Закону № 1105-XIV та Інструкції № 10. З питань перерахунку втраченого заробітку у зв`язку з підвищенням на підприємстві розміру тарифних ставок та посадових окладів роз`яснено, що перерахунок, що проводився роботодавцем у зв`язку з підвищенням на підприємстві розміру тарифних ставок та посадових окладів здійснювався на підставі Правил, затверджених постановою КМУ від 23.06.199 року № 472, яка втратила чинність 11.07.2001 року. Робочі органи Фонду у своїй роботі керуються Законом № 1105-XIV. Підстави та порядок перерахунку страхової виплати у період з 01.04.2001 року до 01.01.2015 року визначались статтею 29 Закону № 1105-XIV. З 01.01.2015 року по теперішній час проводяться з підстав, визначених в статті 37 Закону № 1105-XIV зі змінами.

З питань про розрахунок нового розміру втраченого заробітку станом на 01.04.2001 та перерахунку страхової виплати з урахуванням нового розміру втраченого заробітку станом на 01.04.2001 повідомлено позивача, що здійснення такого перерахунку проводиться Фондом лише на підставі довідки підприємства про новий розмір втраченого заробітку за формою згідно додатку до Інструкції №10, яка повинна бути передана підприємством до робочих органів Фонду за актом приймання - передачі. Отже вирішити питання, викладенні в зверненні позивача від 28.07.2020 року, не вбачається можливим (а.с. 24).

Вважаючи протиправною відмову у проведенні перерахунку суми відшкодування втраченого заробітку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

При призначенню позивачу страхових виплат діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 «Про затвердження Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків».

Так, п. 2 вказаної постанови установлено, що до створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань виплата відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків здійснюється безпосередньо власником або уповноваженим ним органом.

Пунктом 9 встановлено, що розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров`я.

Втрачений заробіток або його частина відповідно до ступеня втрати професійної працездатності виплачується власником у повному розмірі, тобто без урахування розміру пенсії по інвалідності, а також незалежно від одержуваних потерпілим інших видів пенсій, заробітку (доходу) і стипендії.

Визначений розмір втраченого заробітку або відповідна його частина залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності та коригуванню у бік зменшення не підлягає.

Відповідно до п. 22-24 Правил середньомісячний заробіток для обчислення розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку (або відповідної його частини) визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, що передували каліцтву, а при професійному захворюванні - стійкій втраті професійної працездатності.

Якщо працівнику встановлено професійне захворювання після переходу (звільнення) його з роботи, з якою пов`язане це ушкодження здоров`я, то середній заробіток береться за 12 або за бажанням потерпілого за останні повні 3 календарні місяці до часу переходу (звільнення) з цієї роботи.

У тому разі, коли потерпілий працював менше 12 календарних місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом ділення загальної суми за календарні місяці роботи на число цих місяців.

Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні).

Середньомісячний заробіток у зазначений період підлягає коригуванню на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності з урахуванням підвищення тарифних ставок, посадових окладів відповідних працівників виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства, де працював потерпілий до моменту ушкодження здоров`я, або індексації доходів відповідно до чинного законодавства.

Види оплати праці, що враховуються при обчисленні середньомісячного заробітку, визначаються відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення.

Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому в пунктах 22, 23 цих Правил, береться до визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або його сім`ї та утриманцям у разі смерті потерпілого.

Пунктом 48 Правил встановлено, що спори між потерпілим або іншими заінтересованими особами і власником щодо права на відшкодування шкоди, визначення або перерахування її розміру, а також наявності порушення правил охорони праці, визначення ступеня провини власника і потерпілого та інших умов, від яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Судом встановлено, що підприємство виплачувало позивачу страхові виплати, доказів наявності спору щодо розміру середньої заробітної плати, з якою було розраховано щомісячну страхову виплату суду не надано.

Відповідно п. 28 зазначених Правил, при перерахуванні розміру щомісячних страхових виплат застосовувались коефіцієнт зростання тарифних ставок (окладів) на підприємстві.

Таким чином підстави для застосування при перерахунку щомісячних страхових виплат згідно міжгалузевих угод, після проведених підприємствами перерахунків до 01.04.2001 року відсутні, що спростовує твердження позивача в цій частині.

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 N 10 затверджено Інструкцію про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату.

Відповідно до положень вказаної інструкцією здійснювалась передача відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду) документів, які підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхові виплати, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків.

Документи, які подаються, повинні бути оформлені на кожного потерпілого на виробництві окремо, відповідати вимогам законодавства України про відшкодування працівникові шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків, з пронумерованими аркушами та внутрішнім описом. Якщо у разі смерті потерпілого відшкодування шкоди було призначено кільком особам, документи, що підтверджують право зазначених осіб на відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника, формуються в одну справу.

Особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання повинна містити такі документи:

- Заява потерпілого власнику підприємства про первинне призначення відшкодування шкоди.

- Копія довідки про ідентифікаційний номер в Державній податковій адміністрації.

- Акт про нещасний випадок за формою Н-1 ( 623-93-п ) (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або нотаріально завірена копія.

- Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (якщо такий складався) (623-93-п) або нотаріально завірена копія.

- Акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 ( 623-93-п ) (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія.

- Рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або нотаріально завірена копія.

- Висновки МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності по кожному засіданню МСЕК або нотаріально завірена копія.

- Довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу на дату передачі особової справи потерпілого.

- Копія трудової книжки потерпілого, що завірена страхувальником або нотаріусом.

Прийняття особових справ потерпілих здійснюється відділеннями виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення за узгодженням з комісією з прийому особових справ потерпілих і членів їх сімей та призначення соціальних послуг та виплат та за графіками, які складаються цими відділеннями, узгоджуються з вищезазначеною комісією і затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Графіки доводяться до заінтересованих юридичних та фізичних осіб за 15 діб до встановленої дати початку прийому особових справ.

Матеріалами справи підтверджено, що ДХК «Луганськвугілля» ДП шахта «Черкаська» видано позивачу довідку про розмір втраченого заробітку на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого від 01.04.2001 року, в якій визначено суму відшкодування втраченого потерпілим позивачем заробітку 250,17 грн. Вказану довідку направлено до Слов`яносербського відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ України в Луганській області, яке здійснювало виплату позивачу страхових виплат на підставі вказаної довідки.

Як свідчать матеріали справи, з 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області та отримує страхові виплати згідно довідки ДХК «Луганськвугілля» ДП шахта «Черкаська» про розмір втраченого заробітку на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого від 01.04.2001 року. Страхові виплати сплачуються позивачу як ВПО без матеріалів особової справи.

Представник відповідача зазначив, що Фонд здійснював позивачу страхові виплати у розмірі 250,17 грн., встановленому вказаною вище довідкою, з подальшим її перерахунком. Наразі розмір страхових виплат позивача складає 5 586,46 грн. щомісячно.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу проводиться в разі:

1) зміни ступеня втрати професійної працездатності;

2) зміни складу сім`ї померлого.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Вказаний перелік підстав для перерахування є вичерпним, і підстав перерахування у зв`язку з незгодою потерпілого із встановленим йому середньомісячним заробітком не передбачено, як і не передбачено здійснення такого перерахунку на підставі здійсненого потерпілою особою (в даному випадку, позивачем) самостійного розрахунку та визначення ним розміру відшкодування втраченого заробітку 772,22 грн. замість 250,17 грн. з посиланням на довідку №01-685 від 14.11.2019 року розрахунку середнього заробітку за посадою директор шахти (російською) по шахте "Черкасская" П.О. "Луганскуголь" за період серпень - листопад 1995 року.

При цьому, доказів наявності спору щодо визначеного розміру середньомісячного заробітку, з якого було розраховано страхові виплати позивача, матеріали справи не містять, позивачем таких доказів до суду також не надано.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації як ВПО: АДРЕСА_2 ) до Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: просп. Гагаріна, буд. 1, 3 поверх, м. Харків, 61001) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.Шевченко