Справа № 348/1220/20
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1220/20

02 квітня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю: представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2020 року відповідачем була винесене постанова серії ДПО18 №613407, згідно якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він 10.07.2020 року близько 13 год. 20 хв. в с. Пнів керуючи автомобілем марки «МАЗ» перевозив щебінь фракції 5-20. Його транспортний засіб був зупинений поліцейським, який одразу ж спрямував його на пересувний пункт габаритно-вагового контролю для проходження зважування. За результатами зважування вага становила 40250 т. В подальшому поліцейським було винесено постанову за порушення ним п. 22.5 ПДР України.

Своєї вини він не визнає, адже перегрузу автомобіля на осі не було, що підтверджується накладною згідно з якою він перевозив вантаж вагою 21200 т.

Вважає, що окрім протоколу та постанови, інших доказів, які б вказували на порушення ним правил дорожнього руху інспектором не надано, а тому у відповідності зі ст. 62 Конституції України, при наявності даних сумнівів вони повинні тлумачитись на користь правопорушника. З матеріалів справи також не можливо встановити докази, які свідчать про наявність порушення з його сторони.

Просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №613407 від 10.07.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Капак В.М. позов позивача підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив скасувати постанову серії ДПО 18 №613407 в справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2020 року.

Представник відповідача УПП в Івано-Франківській області в судове засідання повторно не прибув.

Про дату, час та місце розгляду даної справи відповідач повідомлявся судом заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, долучені до матеріалів справи, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В судовому засіданні встановлено, що постанова серії ДПО18 №613407 від 10.07.2020 року складена відносно ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що він 10.07.2020 року близько 13 год. 27 хв. по АДРЕСА_1 , перевозив вантаж, а саме щебінь фракції 5-20, чим порушив правила перевезення вантажу, а саме п. 22.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП (а.с.3).

Разом з тим, з постанови не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Зокрема, як з`ясовано в ході судового розгляду, дійсно позивач ОСОБА_1 10.07.2020 року близько 13 год. 27 хв. керуючи транспортним засобом «МАЗ 5516», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом, реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , перевозив вантаж, а саме: щебінь фракції 5-20.

Близько 13 год. 20 хв. по вул. С.Стрільців, 135 в с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області його автомобіль зупинив поліцейський, який одразу ж направив його на пересувний пункт габаритно-вагового контролю для проходження зважування, за результатами якого вага становила 40250т.

В подальшому, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього штрафу в розмірі 510 грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної № 0003727 від 10.07.2020 року за погодженим маршрутом (а.с.5).

Як ствердив в судовому засіданні представник позивача до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не додано роздруківки щодо показників за результатами зважування вантажного автомобіля, яким останній керував.

Відповідно до ч1 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005р. №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Пунктом 1 Порядку №879, визначено, що цей Порядок механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспортні засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку №879 визначено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пункт 6 ч. 2 Розділу «Загальні питання» Порядку передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Відповідно до п.16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

В п.п.12,13 Порядку №879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнані, яке повинно бути у робочому стані та пройти у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуанням та мати відповідний сертифікат.

Пункт 22 Порядку №879 передбачає, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.1 ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тобто, поліцейським фактично не було зафіксовано вчинення позивачем правопорушення, що б доводило його вину, а також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі.

Таким чином, при винесенні даної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектором поліції допущено ряд порушень вимог чинного законодавства та допущено його довільне трактування.

Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків при фіксуванні факту адміністративного правопорушення, невстановлення всіх визначених законом обставин, які підтверджують чи спростовують вину особи, інспектор патрульної поліції виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, крім оскаржуваної постанови, жодних доказів, в розумінні КУпАП, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, працівники поліції не надали. Під час складення постанови, поліцейський, не задавав жодних запитань позивачу, не слухав його пояснення.

Також в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких грунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обгрунтування наведених обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, суд вважає, що поліцейський виніс постанову серії ДПО 18 №613407 від 10.07.2020 року необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин не надавши достатньо доказів їх вчинення, як того вимагає КУпАП, виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Встановлені в судовому засіданні обставини не спростовані відповідачем по даній справі УПП в Івано-Франківській області, оскільки повідомлений належним чином представник відповідача в судове засідання неприбув.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних, згідно яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної зідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанови не додано жодного доказу в розумінні ст.251 КУпАП, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанова серії ДПО18 №613407 від 10.07.2020 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 268 КУпАП, ст.ст.77, 121, 210, 211, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову серії ДПО18 №613407 від 10.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 07.04.2021 року.