Справа № 460/9415/20
Суддя: Л.А. Жуковська
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року м. Рівне №460/9415/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Кухарук І.М.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-Етил» (далі ТОВ «Рівне-Етил») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки № 2221 від 15.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, ТОВ «Рівне-Етил» займається виробництвом розчинника органічного універсального «Роухім» згідно ТУ-У 20.3-8:2018 та «Профмікс», згідно ТУ-У 20.4-40181768:2018 та на підставі Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року. Вказана техніко-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового не денатурованого, спирту сирцю чи іншу продукцію, що підпадатиме під ознаки спирту. Позивач стверджує, що продукція «Роухім» та «Промфікс» не підакцизна й не передбачає наявності акцизних складів. 15.12.2020 року, згідно наказу № 221 ГУ ДПС в Рівненській області було призначено фактичну перевірку ТОВ «Рівне-Етил», в період з 15.12.2020 року, терміном на 10 діб з питань дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований. На думку позивача вказаний наказ відповідача, є незаконним так як прийнятим з порушенням ст. 80 Податкового кодексу України, так як продукція, що виробляється відноситься до розчинників та розріджувачів складних органічних, не відноситься до спиртів етилових, а отже були відсутні підстави для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 12.01.2021 на 14:15год.

12.01.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що підставою для перевірки згідно наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 року №2221, окрім зазначених у ньому норм Податкового кодексу України та інших норм законодавства зазначено лист ДПС України (вх.. №3157/8/17-00 від 14.12.2020). В даному листі вказана інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Зокрема, зазначено, що за результатами проведеного аналізу наявних у ДПС інформаційних баз даних встановлено, що ТОВ «Рівне Етил» за реєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на відвантаження розчинника органічного універсального «РОУХІМ» із ймовірним високим вмістом спирту етилового. Інформація щодо придбання платником податків спирту етилового відсутня. Ліцензія на виробництво спирту етилового ТОВ «Рівне Етил» анульована згідно розпорядження від 18.09.2018 №635р/л. У зв`язку з цим, з оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену ПК України підставу для призначення фактичної перевірки позивача, адже дійсно у розпорядженні контролюючого органу на час прийняття спірного наказу в наявності була інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судове засідання, призначене на 12.01.2021, відкладено до 02.02.2021 до 15:30 год.

02.02.2021 судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 08.02.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Судове засідання у справі №460/9415/20 відкладено до 02.03.2021.

Ухвалою суду, постановленою 02.03.2021, без виходу судді до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті до 18.03.2021 16:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 18.03.2021, оголошено перерву до 25.03.2021 до 09:30 год.

Ухвалою суду від 25.03.2021 судове засідання відкладено до 01.04.2021.

Ухвалою суду від 01.04.2021 судове засідання відкладено до 06.04.2021.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Рівненській області № 221 від 15.12.2020 року.

У судовому засіданні представник відповідача просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 06.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівне-Етил» є суб`єктом господарювання, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.12.2015, є платником податку на додану вартість (ІПН 29) та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Рівненській області.

Основними видами діяльності згідно Класифікатора видів економічної діяльності є: 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин (основний); 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 20.41 Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.

Матеріали справи свідчать про те, що одним із видів діяльності позивача є виробництво розчинника органічного універсального « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно ТУ-У 20.3-8:2018 та «Профмікс» згідно ТУ-У 20.4-9:2018 на підставі Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року.

Позивач звертає увагу, що вказана технічно-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового неденатурованого, спирту сирцю. Так само як і не передбачається окремих етапів виробництва де можна відокремити будь-яку самостійну, готову речовину, що підпадатиме під ознаки спиртів за ДСТУ 4221:2003, ДСТУ 5042:2008, ГОСТ 17299-78; ТУ-У 18.510-994 ГОСТ 18300-87, ДСТУ 4284:2004, ДСТУ 4650:2006, ДСТУ 7402:2013, ТУ-У 18.511-99, ДСТУ 7261:2012. ДСТУ 7457:2013.

15.12.2020 ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, керуючись статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 229.1.1 та підпунктом 229.1.8 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України, статті 2 та 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №722 та листа Державної податкової служби України (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020) з метою встановлення фактичних залишків: засобу чистильного «Профмікс», розчинника органічного універсального «РОУХІМ», флегмованого компоненту ректифікованого денатурованого, іншої спиртовмісної продукції та здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, зберігання, обігу, обліку було прийнято наказ №2221 про призначення фактичної перевірки ТОВ «Рівне-Етил», в період з 15.12.2020 терміном 10 діб за адресою провадження діяльності: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований; дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів (а.с.79).

Однією із підстав для видачі спірного наказу став лист Державної податкової служби України від 14.12.2020 №22429/7/99-00-09-01-02-07 (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020).

Як слідує зі змісту даного листа, за результатами проведеного аналізу наявних у ДПС інформаційних баз даних встановлено, що ТОВ «Рівне-Етил» за реєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на відвантаження розчинника органічного універсального «РОУХІМ» із ймовірним високим вмістом спирту етилового. Інформація щодо придбання платником податків спирту етилового відсутня. Ліцензія на виробництво спирту етилового ТОВ «Рівне-Етил» анульована згідно розпорядження від 18.09.2018 №635р/л. Враховуючи викладене та відповідно до пункту 1.2.1 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС від 04.09.2020 №470, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу необхідно організувати та провести фактичну перевірку ТОВ «Рівне-Етил» в місці провадження діяльності за адресою: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область (а.с.80).

Так, працівниками відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи, контролю за обігом марок акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 року №2221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ», та направлень на перевірку від 15.12.2020 року №1686/17-00, 1687/17-00, №1688/17-00 та №1689/17-00, 15.12.2020 року було здійснено виїзд на перевірку ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ» за адресою: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський р-н, Рівненська обл. Підстава для перевірки пп. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПКУ, лист ДПС України (вх.. №3157/8/17-00 від 14.12.2020) Мета перевірки встановлення фактичних залишків: засобу чистильного «Профмікс», розчинника органічного універсального «Роухім», флегмового компоненту ректифікованого денатурованого, іншої спиртовмісної продукції та здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, зберігання, обігу, обліку.

Після пред`явлення службових посвідчень, копії наказу та направлень на перевірку позивачем було отримано копію наказу, проте у допуску до перевірки було відмовлено в зв`язку з виявленням нових випадків захворювання на «короно вірус» та проведенням протиепідемічних заходів на території та усіх виробничих приміщеннях підприємства та на підтвердження даних обставин надано копію наказу ТОВ «Рівне-Етил» №57 від 16.11.2020 року «Про проведення протиепідемічних заходів та запобіганню виникненню та поширенню короно-вірусної хвороби серед працівників підприємства» (а.с.5-9).

15.12.2020 року відповідачем складено акт відмови від допуску до проведення перевірки (а.с.10).

Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Враховуючи аргументи сторін, предметом дослідження у справі є питання щодо механізму захисту платника податків у випадку призначення та проведення фактичної перевірки яку платник вважає неправомірною. Позивач вважає наказ протиправним та обґрунтовує позов відсутністю як фактичних так і нормативних підстав для його прийняття із чим відповідач не погоджується.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі Податковий кодекс України).

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.61.2 ст.61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України надано право контролюючим органам проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених вказаним Кодексом, а фактичні перевірки - вказаним Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Під час проведення перевірок працівники мають право доступу до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (пп. 20.1.13 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України чітко визначено порядок та підстави проведення фактичної перевірки, а саме наступними нормами:

Пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі коли за результатами перевірки інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення плат податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникла необхідність перевірки таких фактів;

- підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності пат ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в час виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів.

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Не пред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Пунктом 80.7 ст.80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

З аналізу даних правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки від 15.12.2020 року №2221, суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві посилається на відсутність підстав та інформації для проведення фактичної перевірки, зокрема стверджуючи, що він не являється виробником спирту етилового, продукція позивача не є підакцизною і не передбачає наявність підакцизних складів.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи спірного наказу від 15.12.2020 № 2221 підставою для проведення фактичної перевірки вказано п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а саме «надходження листа Державної податкової служби України (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020)» та «здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального» (а.с.79).

Як передбачено нормою п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу від 15.12.2020 № 2221 «Про проведення фактичної перевірки» та зазначивши у ньому підстави, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.

Щодо аргументів позивача про відсутність передбачених нормами п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України підстав для призначення фактичної перевірки, то суд оцінюючи їх керується такими мотивами.

Відповідач у справі аргументував власну позицію із посиланням на висновки Верховного Суду суть яких зведено до того, що норма п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" покладені на відповідача.

Суд погоджується із аргументами сторін щодо обов`язку врахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, адже така необхідність ґрунтується на нормах закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Нормою ч. 5 ст. 242 КАС України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить ч. 6 ст.13 Закону № 1402-VIII, в силу якого, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 по справі № 140/391/19 зазначив, що норма п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 481/95-ВР покладені на відповідача.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.11.2018 по справі № 803/988/17 дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Суд зазначає, що в цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Аргументуючи підстави для скасування наказу від 15.12.2020 № 2221 позивач посилається на те, що в наказі не зазначено інформацію, яка стала підставою для його прийняття із посиланням на джерела відомостей про порушення позивачем вимог законодавства в цій частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами лічильниками та/або рівномірами лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, в контексті застосованого п.п.80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Крім того, позивач вказує, що не здійснює діяльність у сфері виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і цільового використання спирту платником податків, що може бути підставою для проведення фактичної перевірки. Вироблена позивачем продукція відноситься до розчинників та розріджувачів складних органічних відповідає технічним умовам «Роухім» та не відповідає ДСТУ «Спирт етиловий ректифікований». Технічні умови».

Однак позивачем не враховано, що п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачено дві підстави для проведення фактичної перевірки:

1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Позиція позивача, покладена в основу цього адміністративного позову, зосереджена виключно на першій підставі для призначення фактичної перевірки, і позивач акцентує увагу суду на відсутності в оскаржуваному наказі вказівок на наявність інформації про ймовірні порушення зі сторони Товариства, посилань на конкретні підстави тощо.

Натомість, суд зазначає, що п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI містить дві окремі підстави для призначення фактичної перевірки, про що свідчить застосований в конструкції норми сполучник "а також", який з`єднує рівноправні частини речення, що є суттєвим, проте повністю ігнорується стороною позивача.

Відповідно до приписів ст. 16 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

При цьому, відповідачем у відзиві наголошується, що підставою для фактичної перевірки слугувало як наявність отримання від ДПС України інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту так і реалізація контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Враховуючи наведене, а також зміст функцій, закріплених в п.п 191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 п. 191.1 статті 191 Податкового кодексу України, обов`язок по виконанню яких покладено на податкові органи, у цих правовідносинах Головне управління ДПС у Рівненській області мало беззаперечне право на призначення проведення фактичної перевірки.

З приводу твердження позивача, що оскаржуваний наказ не містить періоду діяльності, який буде перевірятись, то такий недолік оскаржуваного наказу не може бути підставою для його скасування.

Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Оскаржуваний наказ містить підставу для призначення фактичної перевірки підприємства та всі необхідні реквізити, передбачені для проведення такої перевірки відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отже, відсутність у наказі періоду діяльності підприємства, який буде перевірятись, не може бути самостійною підставою для визнання спірного наказу протиправним.

Безпідставним є твердження позивача, що технічно-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового неденатурованого, спирту сирцю.

Відповідно до підпункту 229.1.1. п. 229.1. ст. 229 Податкового кодексу України податок справляється за ставкою 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту із:

а) спирту етилового, який використовується підприємствами первинного та змішаного виноробства для виробництва виноградних, плодово-ягідних, інших виноматеріалів і сусла та вермутів;

б) спирту етилового, який використовується для виробництва лікарських засобів (у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів), крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів;

в) спирту етилового денатурованого (спирту технічного), який реалізується суб`єктам господарювання з метою його використання як сировини для виробництва продуктів органічного синтезу, які не містять у своєму складі більш як 0,1 відсотка залишкового етанолу;

г) біоетанолу, що використовується підприємствами для виробництва бензинів моторних сумішевих із вмістом біоетанолу, етил-трет-бутилового етеру (ЕТБЕ), інших добавок на основі біоетанолу;

ґ) біоетанолу, який використовується для виробництва біопалива;

д) спирту етилового денатурованого, який використовується для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, включеної до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

е) спирту етилового неденатурованого, який використовується для виробництва оцту з харчової сировини;

є) спирту етилового денатурованого, який використовується для виробництва парфумерно-косметичної продукції;

ж) спирту етилового-сирцю, який використовується в межах одного суб`єкта господарювання для виробництва біоетанолу;

з) спирту етилового, що переміщується між акцизними складами в межах одного суб`єкта господарювання.

Відповідно до абз. 2-7 підпункту 229.1.8 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 цієї статті, зобов`язані:

а) обладнати кожне місце отримання спирту етилового витратомірами-лічильниками обсягу виробленого спирту етилового, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового;

б) обладнати кожне місце відпуску продукції, для виробництва якої використовується отриманий спирт етиловий, витратомірами-лічильниками обсягу виробленої продукції, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового;

в) щоденно формувати та подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, дані про добовий фактичний обсяг отриманого спирту етилового та обсяг продукції, виробленої з його використанням.

Тобто, вказаною вище нормою передбачено саме виникнення певних обов`язків платників податків у разі використання спирту етилового для виробництва, зокрема, продукції хімічного і технічного призначення, а не лише у разі виробництва спирту етилового як стверджує позивач.

Окрім того, виробництво основних органічних хімічних речовин, окрім іншого, включає виробництво ациклічних і циклічних спиртів, у т.ч. не денатурованого та денатурованого етилового спирту з вмістом спирту 80об. % і більше. А відтак, наявність зареєстрованого виду діяльності ТОВ «Рівне-Етил» - виробництво інших основних органічних хімічних речовин (код КВЕД 20.14), а саме виробництво технічних рідин у потоці, не виключає можливості виробництва спирту етилового не денатурованого, спирту сирцю.

Також суд враховує, що згідно Єдиного реєстру податкових накладних позивач реалізовує товари з кодом УКТ ЗЕД 3814 00 90 90.

Так, з 23.05.2020 набули чинності зміни до п.п.215.3.4 п.215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, згідно з якими перелік підакцизного товару доповнено такими товарами:

"2710 19 62 00 - 2710 19 68, 2710 19 71 00, 2710 19 75 00, 2710 19 99 00, 2710 20 31 00, 2710 20 35 00, 2710 20 39 00 Палива рідкі, на основі газойлів (дизпаливо), менш як 85 об.% яких, включаючи витрати, переганяється при температурі 350°С (за методом ISO 3405, еквівалентним методу ASTM D 86), крім палива пічного побутового;

3814 00 90 90 Тільки розчинники або розріджувачі на основі метанолу; інші готові суміші на основі метанолу.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої Номенклатури Європейського союзу та затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 №401.

З урахуванням деталізації товарної позиції 3814 на товарні категорії і товарні підкатегорії та їх текстового опису складні органічні розчинники та основі метанолу відповідно до правила 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД класифікуються у товарній категорії 3814 00 90 за кодом 3814 00 90 90.

Зважаючи на те, що складні органічні розчинники та розріджувачі товарної позиції 3814 є сумішами окремих подібних між собою органічних розчинників, які змішуються у відповідних кількісних співвідношеннях, питання на основі якого компонента (розчинника) вони виготовлені вирішується із застосуванням правила 3 (b) Основних Правил інтерпретації УКТ ЗЕД.

Відповідно до правила 3 (b) Основних Правил інтерпретації УКТ ЗЕД суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів повинні класифікуватися за основним матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, розчинниками та розріджувачами на основі метанолу, іншими готовими сумішами на основі метанолу вважаються такі, у яких метанол за кількісним показником, виражених у масових відсотках суміші, переважає кожен з інших компонентів.

Окрім того, виробництво основних органічних хімічних речовин, окрім іншого, включає виробництво ациклічних і циклічних спиртів, у т.ч. не денатурованого та денатурованого етилового спирту з вмістом спирту 80об.% і більше. А відтак, наявність зареєстрованого виду діяльності ТОВ «Рівне-Етил» - виробництво інших основних органічних хімічних речовин (код КВЕД 20.14), а саме виробництво технічних рідин у потоці, не виключає можливості виробництва спирту етилового не денатурованого, спирту сирцю.

Проте, чи продукція («Роухім», «Профмікс») є підакцизна можливо було встановити контролюючим органом лише за результатами перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 року №2221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ», .

Слід зазначити, що видання відповідачем вказаного наказу про призначення перевірки не створювало небезпеки інтересам позивача, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладений на фіскальні органи.

Наявність ТУ-У 20.3-8:2018, ТУ-У 20.4-40181768:2018 та Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року, Протоколів випробувань № 10560, 10561, 10562, № ФЛ-06/000006-А не свідчать про те, що прийнятий відповідачем наказ суперечить нормам податкового законодавства України.

Щодо покликання позивача на наявність рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 №460/2933/20, то суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи було оскарження податкових повідомлень-рішень прийнятих за наслідками проведення фактичної перевірки платника податків, а не оскарження підстав та умов призначення перевірки. Скасування податкових повідомлень-рішень за наслідками перевірки не свідчить про те, що така перевірка проведена незаконно. Окрім того, предмети спору у цій справі та справі №460/2933/20 різні, а тому підстави для застосування ч.4 ст. 78 КАС України відсутні.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно прийнято наказ про призначення фактичної перевірки позивача від 15.12.2020 № 2221. Тому оскаржуваний наказ не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного наказу та рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ" (вул. Заводська, 1Д, с.Шпанів, Рівненський район, Рівненська область, 35301, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 №2221 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Рівне-Етил", " - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2021 року

Суддя Л.А. Жуковська