Справа № 120/736/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 квітня 2021 р. Справа № 120/736/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко" до Державної служби України з безпеки на транспортіпро визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Болеко" (далі - ТОВ "Болеко", позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.12.2020 Подільським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову № 227091 про застосування адміністративно - господарського штрафу в загальному розмірі 17000 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки транспортний засіб, відносно якого була проведена перевірка, перебувала в оренді Приватного підприємства "Престиж Сервіс", а тому підстави для накладення штрафних санкцій відносно ТОВ "Болеко" відсутні.

Наведені обставини зумовили звернення ТОВ "Болеко" до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 05.02.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

Даною ухвалою також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження від 05.02.2021 отримана відповідачем 18.02.2021, що підтверджується матеріалами справи.

12.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, однак, суд не вбачає підстав для його врахування, адже жодних доказів на підтвердження поважності причин неможливості його подання у визначений судом строк надано не було.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

З огляду на викладене, на думку суду, наявні підстави для вирішення даної справи за наявними у ній матеріалами.

Так, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

20.11.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті, у пункті габаритно-вагового контролю Р-03 підїзд до М-03 км. 4+100м., проведено перевірку відносно додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажу автомобільним транспортом марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №243947 від 20.11.2020, у якому встановлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме :"Під час перевірки виявлено порушення: здійснення вантажних перевезень з перевищенням вагових норм, а саме одиночна вісь - 12,420 т. Водій після зважування транспортного засобу та напівпричепу з місця поїхав. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевищення всиновлених законодавством вагових норм на 12,9%, а також не оформлено посвідчення водія відповідної категорії, ТТН, індивідуальна контрольна книжка водія, відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»".

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки Вінницької області прийнято постанову №227091 від 22.12.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в загальному розмірі 17000,00 грн. на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний траснопрт".

Незгода позивачами із прийнятою постановою зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт", зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб, щодо якого було проведено перевірку, перебував у оренді Приватного підприємства "Престиж Сервіс" згідно договору оренди транспортних засобів з екіпажем №30/11/18-1 від 30.11.2018. Також, до даного договору оренди, є Додаток №1 від 30.11.2018, акт приймання-передачі транспортних засобів від 01.12.2018, які безпосередньо підтверджують факти передачі транспортних засобів.

Крім того, згідно товарно-транспортної накладної серії 12ААИ № 012358 від 20.11.2020, якою оформлено перевезення вантажів, в графі: автомобільний перевізник, замовник, вантажовідправник зазначено - ПП "Престиж Сервіс".

Наведені обставини свідчать, що на час проведення перевірки, позивач не здійснював перевезення, а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу.

При цьому, доказів про зворотне, відповідачем надано не було.

Крім того, суд також враховує і ту обставину, що 19.11.2020 Північним міжрегіональним управлінням Укртраснсебзпеки видано направлення на рейдову перевірку № 000243, згідно якого посадові особи в період з 23.11.2020 по 29.11.2020 проводять свою діяльність.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, перевірку транспортного засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 посадовими посадовими особами Київського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті, у пункті габаритно-вагового контролю Р-03 під`їзд до М-03 км. 4+100м., проведено 20.11.2020, що є порушенням п. 19 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006.

Також в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт автомобілем MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також слід зазначити, що у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, при цьому будь-яких доказів поважності причин не подання відзиву також не надано.

З огляду на положення ч. 4 ст. 159 КАС України неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин свідчить про його визнання суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що ТОВ "Болеко" у спірних правовідносинах не виступало перевізником, а тому не може нести відповідальності за порушення Закону, які не допускало.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з огляду на неподання суб`єктом владних повноважень доказів на підтвердження правомірності своїх рішень, а також враховуючи докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Предметом позову у цій справі є постанова Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області від 22.12.2020 за №227091 про застосування до ТОВ "Болеко " адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Отже, за змістом наведеної норми, сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. Проте, як з`ясовано судом, відповідач хоч і вважається суб`єктом владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, однак є територіальним (відокремленим) підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, немає статусу юридичної особи та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, що виділяються Державній службі України з безпеки на транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103).

Відтак суд доходить висновку, що у даному випадку витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. належить присудити йому за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області про застосування адміністративно-господарських штрафів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко" №227091 від 22.12.2020 в розмірі 17000,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко" сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Болеко" (вул. Патона, буд. 2, смт. Маньківка, Черкаська область, 20100, ).

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр-т. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Рішення в повному обсязі складено: 07.04.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна