Справа № 520/1682/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
31 березня 2021 року № 520/1682/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білової О.В.,

за участі секретаря судового засіданні Хмелівської Н.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів Подобайло Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ), Харківської обласної державної адміністрації (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Сумська будинок 64, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (, майдан Свободи 5, Держпром, 7 поверх, 3 під., м. Харків, 61022) щодо визнання необґрунтовано виданим та таким, шо підлягає вилученню, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, серія А, № НОМЕР_2 , видане Харківською ОДА 15.06.2000 на ім`я ОСОБА_1 , а також відмови у заміні посвідчення відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.07.2018 №551, і скасувати рішення Протоколу №10 засідання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Харківської області державної адміністрації, від 17.12.2020;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (, майдан Свободи 5, Держпром, 7 поверх, 3 під., м. Харків, 61022) визнати обґрунтовано виданим посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, серія А, № НОМЕР_2 , видане Харківською ОДА 15.06.2000 на ім`я ОСОБА_1 та вчинити дії щодо заміни посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог чинного законодавства як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988- 1990 роках не менше 30 календарних днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач Рішенням, оформленим протоколом № 10 засідання комісії, протиправно відмовлено у заміні посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи», категорії 1, серії А, № НОМЕР_2 , виданого Харківською ОДА 15.06.2000 з посиланням на непідтвердження виконання позивачем робіт в зоні відчуження у 1989 році впродовж 30 календарних днів.

Ухвалою судді від 09.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

18.02.2021 позивачем подано клопотання про здійснення розгляду справи з викликом сторін у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.02.21 року за клопотанням позивача призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 26.02.2021 залучено в якості другого відповідача Харківську обласну державну адміністрацію, розпочато розгляд справи спочатку.

Відповідач Департамент соціального захисту - не погодився з заявленими позовними вимогами та подав до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що документи особової справи ОСОБА_1 містять довідки про оплату кратного грошового утримання за роботу зоні відчуження, за наявними наказами МВС позивач відряджався до с. Темне. У Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, населений пункт Темне відсутній. Інформація, про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження у довідках, які містяться в особовій справі позивача, відсутня. Крім того, Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації рішення не приймав та не уповноважений приймати. Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян діє при Харківській обласній державній адміністрації, а не при Департаменті соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Зазначені органи є окремими юридичними особами. З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позову в частині вимог до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації відсутні.

Відповідач Харківська обласна державна адміністрація - не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що на засіданні обласної Комісії 17.12.2020 (протокол № 10) прийнято рішення такого змісту: « 2.1. Враховуючи вимоги статей 10 та 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та документи особової справи, визнати необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії І серії НОМЕР_3 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 15.06.2000 року на ім`я ОСОБА_1 не підтверджується виконання робіт у зоні відчуження у 1989 році впродовж: 30 календарних днів. 2. Відмовити ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян» (зі змінами)». Документи особової справи ОСОБА_1 містять довідки про оплату кратного грошового утримання за роботу зоні відчуження, по відповідним наказам МВС відряджався до с. Темне. У Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 населений пункт Темне відсутній. Інформація, про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження у довідках, які містяться в особовій справі громадянина, відсутня.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, повідомив, що він у складі 2 караулу патрульно-постової служби Київської області ніс службу по охороні 30-ти кілометрової зони біля розташування військової частини в районі с. Дитятки. Крім того, на території України є єдине с. Темне, яке знаходиться в Сумській області.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що матеріалами особової справи позивача не підтверджується виконання робіт у зоні відчуження у 1989 році впродовж 30 календарних днів, з огляду на що рішення комісії є законним, а позов задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1. Позивач є інвалідом війни 3 групи, посвідчення серії НОМЕР_4 від 30.05.2012.

В грудні 2020 року Управлінням соціального захисту Ізюмської міськради позивачу видано копію Витягу з Протоколу №10 засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Харківської області державної адміністрації від 17.12.2020 року, згідно якого комісією одноголосно, з посиланням на ст. ст. 10, 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та документи особової справи визнано необґрунтовано виданим та таким що підлягає вилученню посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи», категорія 1, серія А, № НОМЕР_2 , видане Харківською ОДА 15.06.2000 на ім`я ОСОБА_1 - не підтверджується виконання робіт у зоні відчуження у 1989 році впродовж 30 календарних днів, та відмовлено у заміні посвідчення відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.07.2018 №551.

Справа позивача розглядалась на засіданні Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації 26.08.2020 (протокол засідання № 7) (далі - обласна Комісія) за поданням управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради, у зв`язку із заміною посвідчення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали | внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами) (далі - постанова № 551).

Комісією прийнято рішення про направлення особової справи ОСОБА_1 (м. Ізюм) на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України, для прийняття відповідного рішення.

На засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України 30.10.2020 протокол № 17 прийнято рішення про повернення особової справи ОСОБА_1 без розгляду у з в`язку з відсутністю спірності питання. Надані копії документів які містяться в справі ОСОБА_1 не підтверджують факт виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

На вимогу суду відповідачем було надано до матеріалів справи копію матеріалів особової справи позивача.

Як вбачається з пояснювальної записки по особовій справі позивача, рішенням Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» ОСОБА_1 підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3 серії А, первинне посвідчення № 000182 від 20.07.1993.

У зв`язку з встановленням причинного зв`язку захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та встановленням 3 групи інвалідності Харківською обласною державною адміністрацією 15.06.2000 ОСОБА_1 оформлено посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_3 та вкладку до нього № НОМЕР_5 .

Особова справа ОСОБА_1 містить такі документи:

- довідку Управління внутрішніх справ МВС України Харківської області від 16.11.1992 № 7/431 про виконання ОСОБА_1 службових задач по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у період з 04.03.1989 по 31.05.1989; населений пункт, в якому заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не вказаний; в графах обліку часу, відпрацьованого в зонах небезпеки, стоять прочерки;

- нотаріально завірену копію довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 23.12.1999 № 7/931 про виконання ОСОБА_1 службових завдань з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження та виплату кратного грошового утримання (наказ УВС Київської області від 08.04.1989 № 026 та від 07.06.1989 № 034); населений пункт, в якому заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не вказаний; в графах обліку часу, відпрацьованого в зонах небезпеки, стоять прочерки;

- нотаріально завірену копію довідки відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області від 03.05.2019 № 33 про нарахування заробітної плати для обчислення пенсії за березень - травень. Довідка видана на підставі розрахункового листа, який знаходиться у м. Чорнобиль;

- нотаріально завірену копію довідки Головного управління МВС України в Київській області від 26.04.2019 № 1192/109/12 з інформацією, що відповідно до наказів УВС Київського облвиконкому про виплату кратних окладів особовому складу, який брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колишній працівник ОБ ППСМ УВС Київського облвиконкому ОСОБА_1 дійсно залучався до зазначених заходів у періоди з 04.03.1989 по 31.05.1989 у с. Темне (район та область не зазначені);

- нотаріально завірену копію розрахункового листа нарахувань заробітної плати за 1989 рік відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС Київської області;

- листи ДАЗВ від 29.10.2019 № 03-4494/4-19 та від 04.03.2020 № 1-804/4-20 з інформацією, що населений пункт Темне до зони відчуження не відноситься, та відсутній у Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- виписки з наказів Управління внутрішніх справ виконкому Київської обласної ради народних депутатів від 08.04.1989 № 026, від 12.05.1989 № 029, від 07.06.1989 № 034 про виплату кратних окладів ОСОБА_1 за дні перебування в зоні, у с. Темне.

Позивачем до матеріалів справи додано довідку Ліквідаційної комісії Відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області №1192/109/12 від 26.04.2019 року про те, що відповідно до наказів УВС Київського облвиконкому про виплату кратних окладів особовому складу, який брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, колишній працівник 2-го ОБ ППСМ УВС Київського облвиконкому дійсно залучався до зазначених заходів у такі періоди:

04.03-31-03.1989 наказ УВС від 08.04.89 №26;

01-04.-30.04.1989 наказ УВС від 08.04.89 №26;

01.05.-31.05.1989 наказ УВС від 08.04.89 №26.

Довідкою про заробітну плату від 03.05.2019 №33 Відділу зони ЧАЕС ГУ МВС у Київській області підтверджено виплати кратної заробітної плати за березень, квітень і травень 1989р. з нарахуванням страхових внесків на підставі розрахункового листа за 1989 рік. Дані довідки також підтверджуються копією Розрахункового листа за 1989р. щодо кратності заробітку ОСОБА_1 з 04.03.89.

До матеріалів справи також додано копії витягів з наказів УВД Київського облвиконкому щодо затвердження списків на виплату подвійних окладів особовому складу, який брав участь в заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з датами перебування в зоні відчуження, в списках якого зазначений позивач, відповідно стосовно позивача внесено інформацію про його перебування в зоні відчуження щоденно по 8 годин з 04 по 31.03.89, з 01 по 30.04.89, з 01.05.89 по 30.05.89.

Отже, документи особової справи ОСОБА_1 містять довідки про оплату кратного грошового забезпечення за роботу зоні відчуження, датами та часом перебування в зоні відчуження з 04.03.89 по 31.03.89, з 01.04.89 по 30.04.89, з 01.05.89 по 30.05.89, при цьому за змістом наказів МВС України позивач відряджався до с. Темне.

До матеріалів справи позивачем також долучено Диплом за проявлені під час несення служби в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС високі показники, дисципліну, ініціативу та винахідливість.

З матеріалів особової справи судом встановлено, що в ході вирішення питання про заміну посвідчення позивачем неодноразово надавалися пояснення, згідно яких позивач приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС у складі загону МВС Київської області з 04.03.1989 по 31.05.1989 загін (батальйон) знаходився в с. Зорин, позивач ніс службу в другому караулі в с. Дитятки Київської області по охороні 30-тикілометрової зони. (а.с. 49)

Як вбачається з довідки УМВС України в Харківській області від 23.12.1999 року № 7/931, позивач безпосередньо виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

У зазначеній довідці в графах, що засвідчують в тому числі перебування позивача у зонах небезпеки (2-ї, 2-ї та 1-ї зонах), стоять прочерки. Зазначено, що згідно з наказом УВС Київської області № 026 від 08.04.1989, № 034 від 07.06.1989 було здійснено виплату кратного грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 (далі Закон № 796-ХІІ), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Стаття 65 Закону №796-ХІІ визначає порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, частиною першої якої передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

Згідно з частинами 3 та 4 цієї статті посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, позивачу видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 108844 від 15.06.2000 (категорія 1). До посвідчення видана вкладка учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 31.05.2012, яка є безстроковою. Позивачу МСЕК у 2012 році була видана довідка про те, що він є інвалідом 3 групи у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зазначене посвідчення видане на підставі та за зразками, затвердженими чинними на той час Постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 20 січня 1997 р. № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пізніше постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), відповідно до якого затверджені нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Даний порядок регламентує процедуру видачі (заміни) посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян № 551 (п.2) затверджено нові зразки посвідчень, що видаються, зокрема, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з додатками 1-14.

Дозволено до 1 січня 2019 використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України. 1997 р., число 5, с. 71), від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р, № 34, ст. 1592).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Відповідно до Порядку № 551 посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

У свою чергу, умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов`язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 р. N 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.96 р. N 115), від 19.08.86 р. N 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. N 124), від 18.09.86 р. N 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. N 140), від 05.01.87 р. N 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. N 1).

На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії, виходячи з підвищених до 100% тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.86 р. N 168).

За інформацією Державного агентства України з управління зоною, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 рс було надано дозвіл керівникам міністерств та відомств за погодженням з Головою Урядової комісії встановлювати, в залежності від підвищеного рівня радіації в окремих районах 30- км зони, -3, 2, 1 зони небезпеки та зону особливого контролю з оплатою праці: у 3-тій зоні небезпеки -в 5-ти кратному, у 2-ій зоні небезпеки - в 4-х кратному, у 1-ій зоні небезпеки у 3-х кратному розмірі тарифних ставок /посадових окладів/. Оплата праці за роботу в населених пунктах зони особливого контролю здійснювалася по підвищених до 100 відсотків розмірах тарифних ставок або посадових окладів. Віднесення населених пунктів, районів робіт та районів розташування підрозділів підприємств до 3, 2, 1 зон небезпеки та зони особливого контролю здійснювалося дозиметричною службою Держкомгідромету СРСР при Урядовій комісії станом на 1 та 15 числа кожного місяця. Відповідно до рішень Урядової комісії від 07.08.1986 р. N 87 та від 19.08.1986 р. N 108 у період з 16 липня 1986 року по 30 вересня 1986 року до першої зони небезпеки відносилися такі колишні населені пункти Чорнобильського району Київської області: с. Бенівка, с. Буряківка, с. Зимовище, с. Копачі, с. Кошарівка, с. Красне (Машівська с/рада). с. Лелів (з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р.), с. Машево, с. Новошепеличі, с. Товстий Ліс, м. Чорнобиль, с. Чистогалівка (з 01.08.1986 р. по 30.09.1986 р.), а також пункти спеціальної обробки техніки (ПуСО) «Розсоха», «Рудня Вересня», «Діброва». До третьої зони небезпеки по радіаційному фактору протягом серпня -вересня 1986 року було віднесено місто Прип`ять, промисловий майданчик Чорнобильської АЕС, район «Рудого лісу», ПуСО «Лелів». Відповідно до рішення Урядової комісії СРСР від 18.09.1986 р. No 173 ПуСО «Діброва» у жовтні 1986 року було віднесено до першої зони небезпеки.

Відтак, зона відчуження в свою чергу поділялася на зони небезпеки та зону іонізуючого випромінювання (30-тикілометрова зона).

При цьому, базовим документом, який визначав порядок оплати праці ліквідаторам аварії на ЧАЕС, є постанова Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Професійних Спілок від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України», закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України як такі, що не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, іншими нормативними актами не передбачені, відповідно вказаний Порядок є чинним.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964-рс від 17 травня 1986 року було дозволено керівникам міністерств та відомств, що беруть участь в ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії здійснювати у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі в порівнянні з установленими чинним законодавством нормами, в ІІ зоні небезпеки, в чотирьохкратному розмірі та І зоні в трьохкратному розмірі.

Розпорядженням РМ СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» на начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ЛНА на ЧАС було розповсюджено порядок та розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168-5 було постановлено:

1 Довести до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів, Київського та Севастопольського міськвиконкомів, що ЦК КПРС, Президія Верховної Ради СРСР, Рада Міністрів СРСР та ВЦРС постановою від 7 травня 1986 року N 524-156 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організації зони Чорнобильської атомної електростанції":

1) Надати право керівникам підприємств та організацій здійснювати оплату праці працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам (відрядним розцінкам) та посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення вказаних ставок (розцінок) та окладів встановлюються з врахуванням важливості та терміновості виконуваних робіт.

Виплачувати військовослужбовцям військових частин та органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади та оклади за військовим званням в подвійному розмірі.

Водночас, постановою № 665-195 від 05.06.1986 була встановлена оплата праці працівників, зайнятих на роботах в 3, 2 та 1 зонах небезпеки, відповідно у 4-х, 3-х і 2-кратних розмірах (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановлену по основному місцю роботи (п.1). Ця ж норма викладена також в п.1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7.

Відповідно до рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 р. N 351 після 01.03.87 термін "зона небезпеки" не застосовувався, оплата праці відряджених осіб провадилась понад збережений середній заробіток:

- на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4;

- в населених пунктах Копачі, Прип`ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі;

- на станції Янів - у 3-кратному розмірі;

- в решті населених пунктів в межах 30-кілометрової зони, в тому числі і в м. Чорнобиль, оплата праці провадилась в одинарному розмірі;

- в інших випадках в межах 30-кілометрової зони при рівні випромінювання до 5-ти мр/год. - в одинарному розмірі, при рівні випромінювання понад 5 мр/годину - у подвійному розмірі.

Перелік конкретних об`єктів установлювався щомісячно за даними радіаційної обстановки на підставі даних Управління радіаційного контролю Виробничого об`єднання "Комбінат" і цеху радіаційної безпеки ЧАЕС за станом на 1 число кожного місяця.

Оплата праці працівників, розміщених в адміністративно-побутовому корпусі N 1, при виконанні ними робіт в зонах, де встановлені показники кратності 2 - 4, провадиться у відповідній кратності за фактично відпрацьований час у цих зонах при його суворому обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, в копії довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 23.12.1999 № 7/931 про виконання ОСОБА_1 службових завдань з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження та виплату кратного грошового утримання (наказ УВС Київської області від 08.04.1989 № 026 та від 07.06.1989 № 034), в графах обліку часу, відпрацьованого в зонах небезпеки, стоять прочерки.

З огляду на вищенаведені норми радянського законодавства, в період відрядження позивача для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС поділ на зони небезпеки не діяв, з огляду на що вказані дані не зазначалися у відповідних документах.

В той же час, матеріалами справи підтверджено виплату позивачу 2-кратного розміру грошового забезпечення саме у зв`язку з участю в заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з датами перебування в зоні відчуження щоденно по 8 годин з 04.03.89 по 31.03.89, з 01.04.89 по 30.04.89, з 01.05.89 по 30.05.89.

З урахуванням того, що оплата праці працівників при виконанні ними робіт в зонах, де встановлені показники кратності 2 - 4, провадиться у відповідній кратності за фактично відпрацьований час у цих зонах при його суворому обліку, матеріалами справи підтверджується виплата позивачу грошового забезпечення як особі, яка здійснювала службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, а саме, в межах 30-кілометрової зони при рівні випромінювання понад 5 мр/годину - у подвійному розмірі.

При цьому, з урахуванням пояснень позивача щодо перебування загону позивача біля місця розташування військової частини поблизу КПП Дитятки, суд враховує його посилання на можливість зазначення в документах зміненої назви населеного пункту, до якого він був відряджений (с.Темне), з огляду на можливість засекречування фактичної адреси розташування військової частини, та враховуючи відсутність в Київській області с.Темне, як станом на 1986 рік, так і на момент розгляду даної справи.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що позивач не перебував в зоні відчуження під час відрядження з метою ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (за документами у с. Темне).

При цьому відповідачем при прийнятті спірного рішення не були враховані всі документи особової справи позивача, а його висновок ґрунтується виключно на відсутності с.Темне у переліку населених пунктів, віднесених до зони відчуження, та зроблений без надання оцінки кратності отриманої ОСОБА_1 заробітної плати, письмовим поясненням позивача та довідки уповноваженого органу про підтвердження виконання останнім робіт саме у зоні відчуження.

У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується загальний принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права): у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).

З огляду на зазначене, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, судом усі наявні сумніви трактуються на користь позивача.

Посилання відповідача на той факт, що місце дислокації військової частини не перебуває в 30-кілометровій зоні, не може слугувати підставою вважати, що позивач не перебував на роботах в такій зоні, з урахуванням встановлених судом в ході судового розгляду обставинах.

Суд також зазначає, що місце дислокації не може автоматично ототожнюватися з місцем здійснення діяльності військовою частиною, з урахуванням наявності відомостей щодо направлення такої частини та військовослужбовців для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та виплати кратних розмірів грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в зоні відчуження.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що виходячи з системного аналізу приписів Порядку № 551 можна дійти висновку, що при заміні посвідчення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримали інвалідність, що має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, підставою для отримання посвідчення нового зразка є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. Тобто отримання особою інвалідності, що пов`язана з дією іонізуючого випромінювання внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, вже є тим юридичним фактом, з яким законодавство пов`язує право особи на заміну посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" без встановлення обов`язку такій особі доводити іншим чином її належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Наведений вище висновок щодо правозастосування узгоджується з ч. 1 ст. 12 Закону 796-ХІІ, відповідно до якого причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до Постанови № 821 Військово-лікарської комісії УМВС України в Харківській області по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 20.10.1999 позивачу встановлено захворювання, пов`язане із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В подальшому позивачу було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка МСЕК від 11.05.2000 Сер МСЕ № 050967). В подальшому вказану групу інвалідності та причинно-наслідковий зв`язок було підтверджено у 2006 році, та у 2012 році безстроково.

Станом на дату винесення спірного рішення довідка Серії 10 ААБ №167384 від 23.05.2012 була дійсна, з огляду на що посилання відповідача на той факт, що 08.02.2021, після прийняття протоколу № 10 від 17.12.2020, у довідці МСЕК встановлено інший причинно-наслідковий зв`язок, відмінний від участі в ліквідації наслідків на ЧАЕС, не береться судом до уваги, оскільки вказаний огляд позивача відбувся після позбавлення його відповідного статусу відповідачем.

Відтак, в ході розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач є особою - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Харківської обласної державної адміністрації від 17.12.2020, оформленого протоколом №10, в частині п.п. 2.1, 2.2 стосовно ОСОБА_1 . При цьому в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними відповідних дій належить відмовити, оскільки відповідачем прийняте оскаржуване рішення, скасування якого є належним та достатнім способом захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 постанови КМУ від 11.07.2018 № 551 визначено Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:

- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Пунктом 14 Порядку № 551 передбачено, що рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Отже, для отримання позивачем посвідчення нового зразку необхідне прийняття Комісією рішення про заміну такого посвідчення.

Судом при розгляді справи встановлено, що посвідчення у позивача було вилучено, в його заміні відмовлено.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та захисту прав позивача шляхом зобов`язання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути питання заміни ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог чинного законодавства як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, з урахуванням висновків суду в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Харківської обласної державної адміністрації від 17.12.2020, оформлене протоколом №10, в частині п.п. 2.1, 2.2 стосовно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути питання щодо заміни ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог чинного законодавства як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2021 року.

Суддя Білова О.В.