Справа № 300/291/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р. справа № 300/291/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 року Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання відмови протиправною щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунках Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради та зобов`язання зняти вказаний арешт, який накладений постановою від 25.01.2021 року у виконавчому провадженні №63913442.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року Комунальному підприємству «Водотеплосервіс» Калуської міської ради відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 року апеляційну скаргу підприємства задоволено, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №300/291/21 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.03.2021 року справу передано судді Скільському І.І.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваночком В.Ю., прийнято постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №63913442. Згідно вказаної постанови від 25.01.2021 арешт накладено на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, в тому числі рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО-339500, який використовується позивачем для виплати заробітної плати працівникам та загальнообов`язкових платежів до бюджету. Позивач зазначив, що статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на арешт коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання. Також позивач звертає увагу на те, що банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО-339500 використовується Комунальним підприємством «Водотеплосервіс» Калуської міської ради для виплати заробітної плати та сплати обов`язкових платежів, а тому має спеціальний режим використання, що, в свою чергу, є підставою для зняття арешту з такого рахунку. 27.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК», до якої долучено документи про виникнення в позивача зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру і довідку банку про використання банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» для виплати заробітної плати працівникам та загальнообов`язкових платежів. Відповідачем листом за вих. № 03.1-24/1994175 від 27.01.2021 повідомлено позивача про відсутність підстав для зняття арешту з коштів боржника, оскільки зазначений банківський рахунок є поточним, а не є спеціальним рахунком.

Учасники справи, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

05.04.2021 шляхом електронного відправлення до суду надійшов відзив Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відповідно до якого, відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відзив мотивований тим, що в разі надходження постанови державного виконавця про арешт коштів, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове використання рахунку та повернути постанову виконавця в частині арешту коштів, що знаходяться на спеціальних рахунках. В даному випадку позивач надав відповідачу довідку АТ «ТАСКОМБАНК» за №1075/541 від 27.01.2021 про те, що Комунальним підприємством «Водотеплосервіс» Калуської міської ради відкриті саме поточні рахунки, а не спеціальні, а тому відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника. Також представник відповідача вказав на те, що законодавством не передбачено заборону виконавцю накладати арешт на рахунки, призначені для виплати заробітної плати (лікарняних та інших видів державного соціального забезпечення). Вказує, що позивач не надав обґрунтування щодо суми грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, не підтвердив, що арештований рахунок використовується виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, не вказав про наявність інших рахунків, які використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства. Стосовно пріоритету заробітної плати перед зобов`язаннями щодо інших кредиторів, представником відповідача зазначено, що таке може мати місце лише у виконавчому провадженні за умови ухвалення на користь працівника рішення суду або ж рішення комісії з трудових спорів щодо стягнення заробітної плати і лише в цьому випадку може мати місце черговість, передбачена законодавством про виконавче провадження. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд зазначає, що особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 якої, у справах, визначених серед іншого статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні (частина 2 статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, повідомлення сторін про розгляд даної справи, зокрема визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено вчасно, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальною статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 цього Кодексу).

Суд, розглянувши справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначених статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне.

25.01.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваночком В.Ю., прийнято постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №63913442 (а.с.47)

Згідно вказаної постанови від 25.01.2021 арешт накладено на грошовові кошти Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, що містяться на відкритих рахунках а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 94055827,41 грн.

27.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою № 56 про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.59-60). До вказаної заяви Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради долучило довідку з інформацією про заборгованість з заробітної зарплату по КП «Водотеплосервіс» станом на 27.01.2021 за №61 від 28.01.2021. Згідно вказаної довідки сума нарахованої, але невиплаченої підприємством заробітної плати та інших виплат працівникам, з урахуванням пов`язаних загальнообов`язкових платежів, зобов`язання із виплати якої наявне у КП «Водотеплосервіс», становить 4285,774 тис. грн., з яких за листопад 2020: 933,29117 тис. грн., заробітна плата, 463,62279 тис. грн., єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір; за грудень 2020: 1929,37237 тис. грн., заробітна плата, 959,48703 тис. грн., єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір (а с. 48).

Також до заяви від 27.01.2021 №56 позивач долучив довідку АТ «ТАСКОМБАНК» про відкриті поточні рахунки. За вказаною довідкою Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради по поточному рахунку № НОМЕР_1 (гривня) за період з його відкриття проводило виплату заробітної плати в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та обов`язкові платежі (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати (а.с. 49).

27.01.2021 Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) листом за №03.1-24/199 повідомив позивача про відсутність підстав для зняття арешту з коштів боржника, оскільки рахунок № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» є поточним, а не спеціальним рахунком. Відповідач вказав, що згідно з вимогами статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з коштів на рахунку боржника здійснюється державним виконавцем, якщо на кошти на рахунку заборонено звертати стягнення. В такому випадку, пославшись на норму статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», відповідач зазначив, що немає підстав зняття арешту з коштів з вказаного рахунку, оскільки такий банківський рахунок не є спеціальним рахунком за вказаним Законом (а.с. 61-63).

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету в розмірі 4285,774 тис. грн., позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов`язків.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В свою чергу, згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Окрім цього, пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до частин 1-3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, державному виконавцю надано повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Згідно з частиною 1, абзацами 1, 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Так, державний виконавець має право накласти арешт на кошти боржника після їх виявлення на рахунках. Разом з тим, чинним законодавством передбачено можливість накладення арешту й на кошти боржника на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (із змінами) передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до пункту 1.17 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 №22, визначено, що Банк у разі відкриття рахунку клієнтом, щодо якого є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним/приватним виконавцем, зупиняє видаткові операції з такого рахунку на суму обтяження та відновлює видаткові операції за рахунком за умови, визначеної Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у порядку, визначеному внутрішніми процедурами банку.

Також пунктом 9.6 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Таким чином, вказані положення не обмежують дії виконавця щодо накладення арешту, оскільки він може бути накладений як на всі кошти, так і на всі рахунки клієнта банку, без зазначення конкретного номера рахунку у банку, що, в свою чергу, не є порушенням прав боржника, як сторони виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу на те, що пунктом 9.7 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів, то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з пунктом 2.15 глави 2 цієї Інструкції.

Тобто після накладення арешту на кошти на рахунку, боржник не може розпоряджатися такими коштами, якщо їх сума є меншою за суму боргу, зокрема виставляти платіжні документи на перерахунок коштів на виплату заробітної плати, оскільки такі документи повертаються банком.

Отже, як встановлено судом, 25.01.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваночком В.Ю., прийнято постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №63913442 (а.с.47)

Згідно вказаної постанови від 25.01.2021 арешт накладено на грошовові кошти Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, що містяться на відкритих рахунках а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 94055827,41 грн.

За результатом розгляду заяви позивача №56 від 27.01.2021 відповідач Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) листом №03.1-24/199 від 27.01.2021 відмовив в знятті арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500.

З огляду на зміст листа №03.1-24/199 від 27.01.2021, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зняття арешту з коштів боржника, оскільки Комунальним підприємством «Водотеплосервіс» Калуської міської ради відкрито поточні рахунки, а не спеціальні. Так, відповідач звернув увагу на те, що статтею 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлено, що суб`єкти господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення для проведення в установленому законодавством порядку розрахунків за інвестиційними програмами відкривають спеціальні рахунки. На зазначені рахунки суб`єкти господарювання перераховують кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм. Порядок зарахування коштів на спеціальний рахунок, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суб`єкти господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - власники спеціальних рахунків зобов`язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на спеціальних рахунках та на спеціальних рахунках для кредитних коштів суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення. Таким чином відповідач вважає, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500 не є спеціальним рахунком згідно статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», а тому у відділу примусового виконання рішень УЗПВР в Івано-Франківській області підстав для зняття арешту з коштів боржника немає.

Суд вказує на помилковість таких доводів відповідача та протиправність такої відмови Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, саме з мотивів, викладених в листі № 03.1-24/199 від 27.01.2021, з огляду на таке.

На підставі заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів від 25.05.2020, АТ «ТАСКОМБАНК» відкрив для Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 (гривня).

Згідно довідки АТ «ТАСКОМБАНК» від 27.01.2021 №1075/541 про відкриті поточні рахунки, через рахунок № НОМЕР_1 (гривня) Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради проводило виплати на заробітну плату в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та обов`язкові платежі (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати з дати його відкриття.

На підтвердження використання рахунку № НОМЕР_1 (гривня) для виплати заробітної плати працівникам Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, та обов`язкових платежів до відповідних державного та місцевих бюджетів з фонду заробітної плати, позивач надав суду копії платіжних доручень за січень 2021.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання спеціальних рахунків для виплати заробітної плати.

Так, рахунок Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для розрахунково-касових операцій боржника, в тому числі й виплати заробітної плати. Вказані обставини щодо проведення через вказаний поточний рахунок виплат по заробітній платі та обов`язкових платежів, які сплачуються з заробітної плати, з моменту його відкриття, встановлено вище судом.

Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Як зазначає позивач у позові, виплата заробітної плати та обов`язкових платежів (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати, проводилася лише через вказаний рахунок № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Інших рахунків через які позивач сплачує заробітну плату працівникам на час накладення арешту судом не встановлено та відповідачем не надано.

Суд звертає увагу на те, що за змістом статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, такий вид стягнення, як стягнення на заробітну плату, звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, та має бути застосований як крайній захід у разі неможливості отримати борг у інший спосіб.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), частиною 3 статті 15, статтею 22, частинами 1, 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

В той же час, при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що також призводить до порушення конституційних прав громадян.

Верховний Суд в постанові від 17.01.2020 в справі №340/1018/19 зазначив, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Такий висновок суду грунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.

Отже, зобов`язання із сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, а тому на кошти, цільовим призначенням яких є оплата праці, мають спеціальний (особливий) правовий статус і звернення стягнення на них має відбуватись в рамках особливої правової процедури, в порядку і в розмірах, визначених законом. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеній в постанові від 19.05.2020 в справі №905/361/19.

Порядок зняття арешту з майна регламентовано статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судом вище, позивач до заяви від 27.01.2021 надав відповідачу інформацію про заборгованість по зарплаті та обов`язкових платежах з заробітної плати по КП «Водотеплосервіс» за листопад та грудень 2020 та інформацію про банківський рахунок, який використовується для виплати заробітної плати. Отже, Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради вказало, в якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів з заробітної плати, суму коштів на яку просить зняти арешт, та банківський рахунок, який використовується для виплат заробітної плати.

За таких обставин, відповідач не врахував, що за відсутності норми закону, якою б було передбачено для виплати заробітної плати відкриття спеціального рахунку, - поточний рахунок № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, який використовується позивачем для виплат заробітної плати своїм працівникам, за відсутності іншого рахунку з якого позивач проводить виплату заробітної плати, фактично є рахунком з спеціальним режимом використання.

Стаття 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на яку послався відповідач, відмовляючи позивачу в знятті арешту з коштів на рахунку, не регламентує правовідносин щодо порядку виплати заробітної плати, відкриття банківських рахунків для таких виплат, а отже, в розрізі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» не могла бути підставою для такої відмови.

З огляду на вказане, відмова відповідача, з аргументів, викладених в листі № 03.1-24/199 від 27.01.2021, є невмотивованою, оскільки згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України не відповідає критеріям правомірності рішень, дій суб`єкта владних повноважень щодо їх вчинення на підставі закону, обгрунтовано та розсудливо.

Зазначені вище обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність відмови Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, викладену в листі 03.1-24/199 від 27.01.2021.

Правомірною поведінкою відповідача за таких обставин мало бути вчинення дій, передбачених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме зняття арешту з вищевказаного рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради в межах суми заборгованості з заробітної плати та обов`язкових платежів з заробітної плати. В подальшому встановлення контролю щодо дотримання боржником цільового призначення виплат по вказаному рахунку на оплату заробітної плати, з притягненням до адміністративної та кримінальної відповідальності керівника в разі порушення спеціального режиму використання такого банківського рахунку.

Таким чином позов Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) належить задовольнити частково: визнати протиправною відмову Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня) відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, викладену в листі №03.1-24/199 від 27.01.2021, за результатом розгляду заяви Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради від 27.01.2021 за №56 про зняття арешту з рахунку, який використовується для виплати заробітної плати. Суд вважає, що за встановлених судом обставин справи щодо фактичного використання позивачем рахунку № НОМЕР_1 (гривня) відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, для виплати заробітної плати працівникам та обов`язкових платежів до бюджету з заробітної плати, за відсутності іншого банківського рахунку в позивача для виплати заробітної плати, за наявності заборгованості по виплаті заробітної плати та обов`язкових платежів за листопад-грудень 2020 року, всього в розмірі 4285774,00 грн., ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача зняти накладений постановою від 25.01.2021 ВП №63913442 арешт з такого рахунку в частині суми зобов`язань Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради по виплаті заробітної плати та обов`язкових платежів до Державного та місцевих бюджетів з заробітної плати саме за листопад-грудень 2020 року, всього в розмірі 4285774,00 грн. В задоволенні решти позову належить відмовити.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

В підтвердження понесення судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 42.19031.1/432210729 від 29.01.2021 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2270,00 грн. (а.с. 34).

З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 1135,00 грн., судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, викладену в листі №03.1-24/199 від 27.01.2021, за результатом розгляду заяви Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради від 28.01.2021 за №56 про зняття арешту з рахунку, який використовується для виплати заробітної плати.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) зняти накладений постановою від 25.01.2021 ВП №63913442 арешт з рахунку Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500, в частині суми зобов`язань Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради по виплаті заробітної плати та обов`язкових платежів до Державного та місцевих бюджетів з заробітної плати за листопад-грудень 2020 року, всього в розмірі 4285774,00 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ - 43316386, вул.Галицька, 45, місто Івано-Франківськ, 76000) на користь Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради (код ЄДРПОУ - 32364207, вулиця Окружна, 8, місто Калуш, Івано-Франківська область, 77311) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, код ЄДРПОУ - 32364207, вулиця Окружна, 8, місто Калуш, Івано-Франківська область, 77311;

відповідач: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), код ЄДРПОУ - 43316386, вул.Галицька, 45, місто Івано-Франківськ, 76000.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.