Справа № 360/596/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/596/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання противоправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.10.2020, щодо відмови позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 11.08.1992 по 30.11.2000, та з 09.01.2004 по 02.01.2008, та щодо відмови в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 11.08.1992 по 30.11.2000, та з 09.01.2004 по 02.01.2008.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23 жовтня 2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах і надав усі необхідні документи. Рішенням відповідача від 30.10.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, встановленому пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи (10 років).

Представник позивача зазначає, що згідно з рішенням про відмову у призначенні пенсії позивачу визнається його страховий стаж роботи строком 28 роки 06 місяців 16 днів, з яких його пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не визнано жодного дня та вказано, що записи в трудовій книжці позивача не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах, та що відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у них, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, позивач повинен був надати додатково довідки уточнюючі спеціальний трудовий стаж за періоди з 11.08.1992 по 30.11.2000 та з 01.05.2003 по 02.01.2008, але він таких довідок не надав. Також не надав наказів про проведення атестації робочих місць. Відповідно до відомостей по спецстажу в індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 вказано, що у відомостях відсутня інформація про спецстаж з 01.05.2003 по 31.12.2003, в 2004 році зазначено 11 місяців 23 дні, та неможливо встановити зайнятість на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу, як це передбачено пунктом «д» Списків № 1. Також у рішенні вказано, що місто Первомайськ Луганської області та м. Макіївка Донецької області (територіальне місце розташування ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» та ДХК «Макіїввугілля») віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасове не здійснюють свої повноваження, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами на цієї території є недійсним і не створює правових наслідків. Тільки після повернення зазначеної території під контроль органів державної влади України буде можливим витребувати необхідні документи та перевірити факт роботи ОСОБА_2 в шкідливих умовах. Тому, не зарахувавши ОСОБА_2 періоди роботи з 11.08.1992 по 30.11.2000, та з 09.01.2004 по 02.01.2008 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначені ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю у нього необхідного пільгового стажу роботи, а саме 10 років.

ОСОБА_2 намагався надати відповідачу до своєї заяві про призначення пенсії всі необхідні документи, а саме: накази, які додатково підтверджують період роботи в ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» в особливо важких умовах, довідки, які підтверджують його пільговій стаж роботи, відомості про спуски в шахту у спірні періоди, а також відомості про проведення атестацій його робочих місць, але відповідач їх прийняти відмовився і тому ОСОБА_2 направив документи через канцелярією з заявою про повторний розгляд його заяви від 23.10.2020 з урахуванням цих документів. На його заяву ОСОБА_2 отримав відповідь відповідача від 29.01.2021, у якій вказано, що врахувати надані додатково документи при розгляді його заяви про призначення пенсії не має підстав, у зв`язку з тим, що вони видані на території, яка не контролюється українською владою, та діяльність державних органів, підприємств, установ і організацій на тимчасове окупований території визначається законом України від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупований території України», згідно з яким будь-який акт (рішення, документ) виданий вищезазначеними органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

На думку представника позивача, відповідач відмовився переглядати заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії, з урахуванням додатково наданих ним документів в установлені законодавством строки.

Представник позивача вважає, рішення відповідача, щодо не зарахування ОСОБА_2 пільгового підземного стажу за Списком № 1 за період роботи з 11.08.1992 по 30.11.2000, та з 09.01.2004 по 02.01.2008, та рішення про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах протиправним.

Відповідач позов не визнав, до суду 23.02.2021 надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 69-72), в якому заперечував проти задоволення позову.

В обґрунтування зазначив, що згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 11.08.1992 ОСОБА_2 працював з 11.08.1992 по 09.11.1995 в шахтоуправлінні «Чайкіно» ДХК «Макіїввугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 10.11.1995 по 30.11.2000 заступником головного інженера по виробництву гірничих робіт, з 01.05.2003 по 08.01.2004 - директором ТОВ «Інтер- Інвест вугілля», з 09.01.2004 по 27.09.2006 - генеральним директором пов`язаним з підземними роботами з 28.09.2006 по 02.01.2008 - директором, пов`язаним з підземними роботами.

Проте записи трудової книжки позивача не містять повної інформації про пільговий характер виконувати позивачем робіт та відомостей про періоди можливого відволікання від їх виконання. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Місто Первомайськ, Луганської області та м. Макіївка Донецької області (територіальне місце розташування ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» та ДХК «Макіїввугілля») розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань (Закон України від 16.09.2014 № 1680-VII «Про особливий порядок місцевою і самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»).

Відповідно до статті 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи при значені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданні органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Витребувати необхідні документи та перевірити факт роботи в шкідливих умовах буде можливим лише після проведення зазначеної території під контроль органів державної влади України

Відповідач зазначає, що за умови підтвердження зайнятості на підземних роботах 50 відсотків робочого часу, періоди роботи з 10.11.1995 по 30.11.2000, з 09.01.2004 по 27.09.2006, з 28.09.2006 по 02.01.2008 можуть бути зараховані тільки до пільгового, не підземного стажу за Списком № 1, який не дає права на обчислення пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

18.01.2021 представник позивача звернувся до управління з заявою про повторний розгляд заяви ОСОБА_2 від 23.10.2020, до якої надав пакет документів: довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або і відповідних записів у ній, довідки про заробітну плату, про кількість підземних спусків у шахту, копії наказів про проведення атестації робочого місця та інше, видані підприємствами, розташованими на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначену заяву було зареєстровано 19.01.2021 за № 6/К-1229-21 та 29.01.2021 надано відповідь щодо причин, які унеможливлюють врахування наданих документів при розгляді заяви щодо призначення пенсії позивачу.

На дату звернення до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не мав 10 років необхідного пільгового стажу роботи, тому рішення управління від 30.10.2020 про відмову в призначенні йому такої пенсії є цілком правомірним.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 63-65).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями документів, а саме: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 8-11).

23.10.2020 ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою за призначенням пенсії за віком, надавши до заяви пакет документів (арк .спр. 18-19).

30.10.2020 відповідачем винесено рішення б/н «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 (арк. спр. 20-21).

У рішенні УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 30.10.2020 б/н зазначено, що записи трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 11.08.1992 щодо періодів роботи з 11.08.1992 по 09.11.1995, з 10.11.1995 по 30.11.2000, з 01.05.2003 по 08.01.2004, з 09.01.2004 по 27.09.2006, з 28.09.2006 по 02.01.2008 не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах на підприємствах. За умови підтвердження зайнятості на підземних роботах 50 відсотків робочого часу періоди роботи з 10.11.1995 по 30.11.2000, з 09.01.2004 по 27.09.2006, з 28.09.2006 по 02.01.2008 можуть бути зараховані тільки до пільгового, не підземного стажу за Списком № 1, який не дає права на обчислення пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Згідно з відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України ОСОБА_2 відсутня інформація про спецстаж за період з 01.05.2003 по 31.12.2003, у 2004 році зазначено 11 місяців 23 дні, та неможливо встановити зайнятість на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу, тому періоди робота з 11.08.1992 по 30.11.2000 та з 01.05.2003 по 02.01.2008 зараховано до страхового стажу та не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 в зв`язку з відсутністю пільгових довідок, атестації робочих місць і відомостей про спецстаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

19.01.2021 ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про прийняття до розгляду документів, які підтверджують його пільговий характер роботи, надавши виписки з наказів про проведення атестації, довідки про кількість підземних спусків у шахту, табелі відпрацьованих підземних виходів, довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідку про перейменування підприємств, накази про прийняття на роботу та звільнення (арк. спр. 15).

Листом від 29.01.2021 № 5-6/К-01/8-1229/21 відповідач відмовив у прийнятті до розгляду вказаних вище документів, оскільки документи видані органами, які здійснюють діяльність на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважається незаконною, будь-який акт (рішення, документ), виданий зазначеними органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків (арк. спр. 78-79).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку у чоловіків - з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства (пункт 1.5 Інструкції).

Пунктом 2.2 Інструкції визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4 Інструкції).

Пунктом 2.14 Інструкції визначено, що у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з приписами пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6 розділу І Порядку № 22-1).

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З вищевикладеного слідує, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за умови досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 23 років, з якого не менше 10 років на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За даними паспорта громадянина України позивача судом встановлено, що ОСОБА_2 досяг віку, необхідного для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується наявності у позивача необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах страхового стажу, суд зазначає таке.

З аналізу зазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації, як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

В рішенні від 30.10.2020 відповідач зазначив, що записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу позивача на пільгових умовах у періоди з 11.08.1992 по 09.11.1995, з 10.11.1995 по 30.11.2000, з 01.05.2003 по 08.01.2004, з 09.01.2004 по 27.09.2006, з 28.09.2006 по 02.01.2008.

Дослідженням трудової книжки позивача Серії НОМЕР_3 судом встановлено, що у ній наявні записи щодо спірних періодів роботи позивача:

11.08.1992 прийнятий на шахту «Чайкіно» у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Макїїввугілля», гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею (запис № 3);

10.11.1995 переведений заступником головного інженера з виробництву гірничих виробіток (запис № 4);

01.07.1998 у зв`язку з реорганізацією шахті «Чайкіно» та ім. К.І. Поченкова створено шахтоуправління «Чайкіно» дочірнє підприємство ДХК «Макїїввугілля» (запис № 6);

30.11.2000 звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням ( запис № 7);

01.05.2003 прийнятий на посаду директора в ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» (запис № 22);

09.01.2004 призначений на посаду генерального директора пов`язаного з підземними роботами ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» (запис № 23);

за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пільгову пенсію за віком по Списку № 1 (запис без номеру);

28.09.2006 призначений на посаду директора пов`язаного з підземними роботами (запис № 24);

02.01.2008 звільнений за пунктом 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін (запис № 25).

Як вбачається з трудової книжки позивача, наявний запис, що позивач з 11.08.1992 по 09.11.1995 ОСОБА_2 працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Чайкіно» у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Макіїввугілля» (записи № 3-4). Записи у трудовій книжці містять зазначення періоду роботи, найменування посади за якою працював позивач, і те, що за цією посадою позивач працював повний робочий день під землею.

Відповідачем ані в оскарженому рішенні, ані у відзиві на позов взагалі не зазначено, якої саме інформації про роботу на пільгових умовах не містять записи трудової книжки позивача стосовно цього періоду.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно не зарахував вказаний період до пільгового стажу позивача.

З трудової книжки позивача також вбачається, що записи щодо періодів роботи з 10.11.1995 по 30.11.2000 заступником головного інженера по виробництву гірничих робіт, не містять інформації про характер виконуваної роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тому у даному випадку повинні бути уточнюючі довідки.

Щодо наданих позивачем довідок суд зазначає наступне.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Суд приймає до розгляду надані позивачем довідки та інші документи на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії.

Однак, зазначені висновки суду жодним чином не легалізують саму установу, що видала таку довідку.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості про трудовий стаж та умови роботи позивача у визначені спірні періоди, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави їх не враховувати.

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 10.11.1995 по 30.11.2000 на посаді заступника головного інженера з виробництву гірничих робіт.

Згідно зі Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 , що діяв до 16.01.2003, у розділі 10100000 1. «Гірничі роботи» підрозділ 10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» пунктом 1010100в-20735 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають головні інженери.

Підпунктом 1010100г-22167 пункту г) Робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають заступники (помічники) головних інженерів по виробництву.

Згідно з довідкою від 22.12.2020 № 7006 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_2 працював на Шахті «Чайкино» ДП «Макіїввугілля» з 10.11.1995 по 28.07.1996 гірничим майстром підземним з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 10.11.1995 по 28.07.1996 та з 29.07.1996 по 24.06.1997 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 29.07.1996 по 24.06.1997 та з 25.06.1997 по 01.07.1997 на посаді в.о. головного інженера, з повним робочим днем у шахті, з 25.06.1997 по 01.07.1997 та з 02.07.1997 по 04.09.1997 гірничим майстром підземним з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 02.07.1997 по 04.09.1997 та з 05.09.1997 по 05.10.1997 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 05.09.1997 по 05.10.1997 та з 06.10.1997 по 05.04.1998 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу у році, з 06.10.1997 по 05.04.1998 та з 06.04.1998 по 15.04.1998 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, з 06.04.1998 по 15.04.1998 та з 16.04.1998 по 31.05.1998 на посаді в.о. головного інженера, що передбачена Списком № 1, з 16.04.1998 по 31.05.1998 та з 01.06.1998 по 20.07.1998 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 01.06.1998 по 20.07.1998 та з 21.07.1998 по 04.08.1998 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 21.07.1998 по 04.08.1998 та з 05.08.1998 по 01.09.1998 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 05.08.1998 по 01.09.1998 та з 02.09.1998 по 27.09.1998 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 02.09.1998 по 27.09.1998 та з 28.09.1998 по 31.10.1998 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 28.09.1998 по 31.10.1998 та з 01.11.1998 по 24.12.1998 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу, з 01.11.1998 по 24.12.1998 та з 25.12.1998 по 31.01.1999 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід , що передбачена Списком № 1, з 25.12.1998 по 31.01.1999 та з 01.02.1999 по 07.02.1999 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 01.02.1999 по 07.02.1999 та з 08.02.1999 по 10.03.1999 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 08.02.1999 по 10.03.1999 та з 11.03.1999 по 12.04.1999 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю 50% та більше робочого часу в році, з 11.03.1999 по 12.04.1999 та з 13.04.1999 по 30.04.1999 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 13.04.1999 по 30.04.1999 та з 01.05.1999 по 04.10.1999 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу, з 01.05.1999 по 04.10.1999 та з 05.10.1999 по 05.11.1999 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 05.10.1999 по 05.11.1999 та з 06.11.1999 по 05.12.1999 на посаді в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 06.11.1999 по 05.12.1999 та з 06.12.1999 по 31.12.1999 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1, з 06.12.1999 по 31.12.1999 та з 01.01.2000 по 06.08.2000 в.о. головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 01.01.2000 по 06.08.2000 та з 07.08.2000 по 13.08.2000 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід з повним робочим днем під землею, з 07.08.2000 по 13.08.2000 та з 14.08.2000 по 30.11.2000 на посаді начальника ділянки з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, з 14.08.2000 по 30.11.2000 на посаді заступника головного інженера по виробництву гірських порід, що передбачена Списком № 1 (арк. спр. 24-27).

Отже, позивач перебуваючи на посаді заступника головного інженера у вказаних періодах, одночасно виконував обов`язки головного інженера з зайнятістю на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році, та також виконував обов`язки гірничого майстра підземного з зайнятістю на підземних роботах 50% або повний робочий день під землею, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатами проведення атестації робочих місць, за якими позивач працював у спірні періоди, підтверджено, що посади, за якими працював ОСОБА_2 , надають право на пільгове призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, що підтверджується наказами від 30.05.1995 № 260, від 18.05.1998 № 250 (арк. спр. 33-42).

Відповідно до наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей, період роботи позивача з 01.01.1999 по 30.11.2000 віднесений до спеціального стажу. При цьому, за цей період підприємство, на якому працював ОСОБА_2 , звітувало за кодом «ЗП3014А1», який відповідно довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відноситься до працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 10.11.1995 по 30.11.2000 підтверджений належними та допустимими доказами та підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 09.01.2004 по 02.01.2008 на посаді генерального директора пов`язаного з підземними роботами та директором пов`язаним з підземними роботами в ТОВ «Інтер-Інвест вугілля».

Згідно Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, який був діючим до 24.06.2016, розділом 1 «Гірничі роботи» підрозділом 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» пунктом 1.1в передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають 1.1 «в» - керівники шахт, шахтоуправлінь на правах шахт, рудників і копалень.

У трудовій книжці позивача наявні записи:

09.01.2004 ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» призначений генеральним директором, пов`язаним з підземними роботами (запис № 23);

28.09.2006 призначений директором, пов`язаним з підземними роботами (запис № 24);

02.01.2008 звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України (запис № 25).

На підтвердження пільгового стажу ОСОБА_2 надана довідка від 30.04.2014 № 201 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що ОСОБА_2 працював повний робочий день у період з 09.01.2004 по 27.09.2006 на посаді генерального директора шахти, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код 1.1в Постанови Кабінету Міністрів від 16.01.2003 № 36 (арк. спр. 43).

Суд не погоджується з висновком відповідача про неможливість зарахування періоду з 09.01.2004 по 02.01.2008 на посаді генерального директора до пільгового у зв`язку з необхідністю підтвердження зайнятості на підземних роботах 50% відсотків робочого часу.

Так, згідно з приміткою розділу 1. «Гірничі роботи» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 працівникам, переліченим у підпунктах «г» і «д», зайнятих на підземних роботах менше половини робочого часу на рік, пенсія призначається за Списком №2. Умови зайнятості на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді) для працівників, посада яких визначена пунктом «в» (керівники шахт, шахтоуправлінь на правах шахт, рудників і копалень) Списком № 1 Постанови Кабінету Міністрів від 16.01.2003 № 36 не визначено.

В Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості щодо періоду роботи позивача з 09.01.2004 по 02.01.2008 та його віднесення до спеціального стажу за кодом «ЗП3013А1», який відповідно довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відноситься до працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах (арк. спр. 116 зв.бік).

В трудовій книжці наявний запис про проведення атестації робочого місця за посадою позивача за умовами праці та підтверджено право на пільгову пенсію за віком за Списком № 1 (арк. спр. 14).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 09.01.2004 по 02.01.2008 на посаді генерального директора пов`язаного з підземними роботами та директором пов`язаним з підземними роботами в ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Отже, враховуючи у сукупності всі перелічені вище докази, суд дійшов висновку про те, що періоди роботи ОСОБА_2 з 11.08.1992 по 30.11.2000 та з 09.01.2004 по 02.01.2008 необхідно повністю зарахувати до пільгового стажу позивача, оскільки згідно з вказаними вище нормативно-правовими актами до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах та професіях.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення від 30.10.2020 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, отже воно підлягає скасуванню.

З практики Європейського суду слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням дискреційних повноважень Пенсійного органу на прийняття рішення, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах достатнім і необхідним (ефективним) спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права є:

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи заступником головного інженера по виробництву гірничих робіт в шахтоуправлінні «Чайкіно» ДХК «Макіїввугілля» з 11.08.1992 по 30.11.2000, та на посаді генерального директора пов`язаного з підземними роботами та директора пов`язаного з підземними роботами ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» з 09.01.2004 по 02.01.2008;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, позовні вимоги підглядають задоволенню повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн (арк. спр. 7).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місцезнаходження: 93300, Луганська область, Попаснянський район, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2, ) про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 30 жовтня 2020 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Чайкіно» ДХК «Макіїввугілля» з 11.08.1992 по 30.11.2000 та періоди роботи на посаді генерального директора пов`язаного з підземними роботами та директора пов`язаного з підземними роботами ТОВ «Інтер-Інвест вугілля» з 09.01.2004 по 02.01.2008.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23 жовтня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Захарова