Справа № 127/17262/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/17262/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Венгрин О.О.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

08 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Державного підприємства "Вінницька лісова науково - дослідна станція" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду лісів та рослинного світу державного інспектор з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Половинчука С.І., Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство "Вінницька лісова науково - дослідна станція" про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду лісів та рослинного світу державного інспектор з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Половинчука С.І., Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство "Вінницька лісова науково - дослідна станція" про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на їх переконання, до невірного вирішення справи.

06 квітня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому зазначено про безпідставність їх доводів, а також заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позивач та третя особа в судове засідання не з`явились, повноважених представників не направили, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується електронним звітом про отримання електронного листа, а також телефонограмою.

Колегія суддів зазначає, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Враховуючи, що розгляд справи призначено у межах десятиденного терміну з моменту надходження справи до суду апеляційної інстанції, а також те, що сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 06 квітня 2021 року було прийнято ухвалу.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Статтею 243 КАС України передбачено порядок ухвалення судових рішень.

Так, відповідно до ч. 4 вказаної статті судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Тому, з урахуванням ст.ст. 243 та 286 КАС України, постанова суду буде складена в межах 10 денного строку розгляду даної справи, який вираховується з 30.03.2021 року - час винесення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, неоспорені факти про те, що позивач працює помічником лісничого Турбівського лісництва ДП «Вінницька ЛНДС». (а.с. 19)

З 21.07.2020 р. по 27.07.2020 р. в ДП "Вінницька ЛНДС" проводилась позапланова перевірка дотримання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками вказаної перевірки відповідачем складено акт №438/ВВ від 27.07.2020 р., в якому зазначено, що в межах ділянки (квартал 18, виділ 22, площа 1,4 га) виявлено здійснення прохідної рубки 2020 р. на підставі лісорубного квитка від 02.01.2020 р. (серія 02 ЛКБ №439637), яка в матеріалах лісовпорядкування не запроектована. Відповідно до матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП «Вінницька ЛНДС» даний захід запроектовано, але не погоджено у встановленому законодавством порядку. Порушено норми - ст.ст. 19, 48, 64 ,69 Лісового кодексу України. (а.с. 14 зворот, акт від 27.07.2020 р. - на а.с. 9-16)

З копії польової перелікової відомості №1 вбачається, що під час проведення переліку 23.07.2020 р. з 11-20 год. до 12-10 год. (квартал 18, виділ 22, площа 1,4 га, ДП «Вінницька ЛНДС») були виявлені пні дерев у корі біля шийки кореня: 1 пень сосни, діаметром 12 см, 1 пень сосни, діаметром 16 см, 1 пень сосни, діаметром 18 см, 2 пні сосни, діаметром 20 см, 2 пні сосни, діаметром 22 см, 3 пні сосни, діаметром 24 см, 3 пні сосни, діаметром 26 см, 2 пні сосни, діаметром 28 см, 3 пні сосни, діаметром 30 см, 1 пень ялини, діаметром 26 см, 5 пнів сосни, діаметром 32 см, 3 пні сосни, діаметром 34 см, 1 пень сосни, діаметром 36 см, 2 пні сосни, діаметром 38 см, 10 пнів сосни, діаметром 40 см, 2 пні сосни, діаметром 42 см, 3 пні сосни, діаметром 44 см, 4 пні сосни, діаметром 46 см, 2 пні сосни, діаметром 48 см, 1 пень сосни, діаметром 54 см, 1 пень ялини, діаметром 56 см, 1 пень сосни, діаметром 58 см. (а.с. 52-53)

27.07.2020 р. головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду лісів та рослинного світу державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Половинчуком С.І. складено протокол про адміністративне правопорушення №012121 відносно ОСОБА_1 за ст.65 ч.1, ст.64 КУпАП, ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України, згідно якого помічник лісничого Турбівського лісництва ДП «Вінницька ЛНДС» ОСОБА_1 порушив встановлений порядок використання лісосічного фонду, заготівлі і вивезення деревини, заготівлі живиці, що призвело до незаконної рубки дерев різних порід та діаметрів під час прохідної рубки 2020 р., проведеної в кварталі 18, виділ 22, площею 1,4 га, Турбівського лісництва ДП «Вінницька ЛНДС» на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області. Ці дії є порушенням ст.ст. 19, 48, 64, 69 Лісового кодексу України.

Постановою головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду лісів та рослинного світу державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Половинчука С.І. №06/195 від 28.07.2020 р. ОСОБА_1 визнано винним за ст. 64, ст. 65 ч. 1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для скасування вказаної постанови.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить із слідуючого.

Щодо доводів апелянтів стосовно порушення відповідачем процедури складання протоколу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.11. вищезазначеної Інструкції № 264. протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться відповідний запис.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції № 264, особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис.

Аналізуючи доводи позивача та третьої особи щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 012121 від 27.07.2020 року у графі "підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення" стоїть власний підпис правопорушника про роз`яснення йому прав відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП відповідачем було надано другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення № 012121 від 27.07.2020 року, який було отримано позивачем особисто, про що стоїть відповідна відмітка, в якому було зазначено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки, позивач отримав копію другого екземпляра протоколу, у якому вказано час та місце розгляду адміністративної справи, керуючись вимогами п.2.13 Інструкції № 264, якою визначено, що особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, колегія суддів вважає безпідставними твердження представника позивача, про те, що позивач не знав про складення відносно нього протоколу №012121 від 27.07.2020 р. та не був повідомлений про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно відомостей які зазначені у протоколі, позивачем власноруч надавались пояснення щодо проведення ним прохідної рубки дерев, що підтверджує причетність позивача до виявленого під час проведення перевірки правопорушення та свідчить про безпідставність доводів апелянтів у цій частині.

Однак, у призначений день та час (10:00 год. 28.07.2020 року) позивач на розгляд адміністративної справи не з явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, що в даному випадку свідчить про правомірність дій відповідача під час складання спірної постанови.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях відповідача порушень, які полягали б у неналежному розгляді адміністративної справи без участі позивача.

Аналізуючи доводи апелянтів щодо протиправності дій відповідача під час винесення спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Диспозиція статті 65 КУпАП - "Знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень" - передбачає настання відповідальності за знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смутах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень і відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 64 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого порядку використання лісосічного фонду, заготівлі і вивезення деревини та заготівлі живиці.

Згідно Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 р. №761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів. Лісовий квиток видається щороку на підставі лімітів використання лісових ресурсів під час заготівлі другорядних лісових матеріалів, здійснення побічних лісових користувань.

Відповідно до п. 4 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. №724 підставою для рубок формування і оздоровлення лісів є матеріали лісовпорядкування та обстежень, які проводяться власниками лісів і постійними лісокористувачами. У разі проведення зазначених рубок у деревостанах, не запроектованих лісовпорядкуванням, власники лісів і постійні лісокористувачі повідомляють про це орган виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласну, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.

Пунктом 1, частини 2 статті 105 Лісового кодексу України та Законом України «Про рослинний світ» передбачено, що особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства.

Статтею 64 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого порядку використання лісосічного фонду, заготівлі і вивезення деревини та заготівлі живиці.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КУпАП передбачено відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення у виді накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до вимог статті 105 Лісового Кодексу України законодавцем встановлено що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно де закону. Згідно частиною 2 пунктом І відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкоджені дерев і чагарників.

Згідно статті 107 Лісового кодексу України визначено, ще підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах порядку, визначених законодавством України.

З матеріалів справи встановлено, що 02 січня 2020 року ДП "Вінницька ЛНДС" було виписано лісорубний квиток серії НОМЕР_1 та надано дозвіл Вінницькому лісництву на проведення прохідної рубки у кварталі 18 виділ 22 площею 1,4 га.

У вказаному квитку зазначено, що він виписаний на підставі матеріалів лісовпорядкування, проте рубка догляду прохідна у матеріалах лісовпорядкування не запроектована, та не повідомлено відповідний орган про проведення даної рубки, що не відповідає п. 4 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №724, де зазначено, що підставою для рубок формування і оздоровлення лісів є матеріали лісовпорядкування та обстежень, які проводяться власниками лісів або постійними лісокористувачами.

Лісорубний квиток видається на підставі матеріалів лісовпорядкування.

Колегія суддів звертає увагу, що Державне підприємство "Вінницька лісова науково-дослідна станція" від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України отримало погодження матеріалів лісовпорядкування лише в серпні 2020 р. за вих. №25/2-22/215-20 від 07.08.2020 р. (а.с. 84-86)

Суд зазначає, що як вбачається з акту обстеження ділянок на предмет обґрунтованості і відведення насаджень у прохідній рубці від 12.12.2019 року, складеного комісією у складі старшого наукового співробітника, доктора сільськогосподарських наук Нейка І.С., наукового співробітника ОСОБА_2 , провідного інженера ОСОБА_3 , в кварталі 18, виділ 22 Турбівського лісництва було здійснено обстеження насаджень Турбівського лісництва на предмет доцільності та необхідності проведення в них прохідних рубок із визначенням критерію відповідності вказаних робіт до чинного законодавства та виявлено повноту насаджень 0,882. (а.с. 21)

Відповідно до п. 13 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. №724, здійснена прохідна рубка при повноті вище 0,8 має бути запроектована. Крім того, повнота насадження становить 0,8, що не відповідає п. 13 «Правил поліпшення якісного складу лісів» де зазначена що прохідні рубки при повноті 0,8 і нижче не проектуються, тобто зазначений захід на даній ділянці не є правомірним.

Водночас, під час перевірки, інспектором Половинчуком С.І. виявлено, що в кварталі 18, виділ 22, площа 1,4 га, Турбівського лісництва ДП «Вінницька ЛНДС» на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області за лісорубним квитком від 02.01.2020 р. перевищено кількість вирубаних дерев різних порід та діаметрів (54 дерев), що підтверджується переліковою відомістю від 23.07.2020 року, що свідчить про порушення позивачем ст.ст. 67, 69 Лісового кодексу України, згідно яких спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП зазначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно частини 5 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів позивачем підставою для скасування спірної постанови відповідача було порушення останнім процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, доводи апелянтів ґрунтуються на інших обставинах, а саме, як представник позивача так і третя особа в своїх апеляційних скаргах зазначають про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки останній діяв в межах своїх посадових обов`язків.

Таким чином, доводи апелянті не знайшли свої підтвердження під час апеляційного розгляду справи, внаслідок чого судова колегія приходить до переконання, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

На думку судової колегії, наведені вище обставини, дають підстави стверджувати про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в даній справі, щодо наявності вини позивача.

Частиною 2 статті 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Державного підприємства "Вінницька лісова науково - дослідна станція" залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Сторчак В. Ю. Курко О. П.