Справа № 263/4641/20
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/4641/20
Провадження № 2-а/263/25/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2334292 від 03.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №2334292 від 03.04.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 03.04.2020 приблизно о першій годині ночі він рухався на автомобілі CНRAYSLER 300 S, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Нахімова у м. Маріуполі, у напрямку провулку Нахімова. Рухаючись до перехрестя пр. Нахімова та вул.Італійської завчасно переїхав з правої смуги у ліву, збираючись здійснити поворот ліворуч. Перед перехрестям позивач зрозумів, що сплутав поворот, у зв`язку з чим перетнув вказане перехрестя по лівій смузі пр. Нахімова. Проїхавши це перехрестя він збирався повертати до провулку Нахімова ліворуч, у зв`язку з чим залишався у лівій смузі. Не доїхавши до провулку Нахімова його зупинив патруль поліції. Йому пояснили, що він порушив п.11.5 ПДР, а саме, керував транспортним засобом на дорозі, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку і рухався у крайній лівій смузі без наміру повороту або розвороту. Позивач пояснив поліцейському, що правил не порушував, збирався повертати ліворуч до провулку Нахімова, поворот не вмикав, оскільки був ще далеко від місця повороту, але перестроївся заздалегідь. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАК №2334292 від 03.04.2020 незаконною, оскільки поліцейський при винесенні постанови не взяв до уваги п. 10.4 ПДР, а саме: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі у напрямку головної дороги або розворотом, водій повинен зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Крім того, зазначає, що докази під час розгляду справи посадовою особою не були досліджені, не взяті до уваги доводи позивача щодо того, що він збирався повернути ліворуч та не створював будь-яких перешкод для інших учасників руху, посадова особа не з`ясувала чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що дії посадової особи були упередженими, отримані від позивача пояснення мали лише формальний характер та не бралися до уваги. Просив скасувати дану постанову, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду з викликом сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області №233 від 11.11.2020 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, призначено повторний автоматичний розподіл нерозглянутих справ судді Папаценка П.І. станом на 10 листопада 2020 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2020 року справу передано на розгляд судді Томіліну О.М.

Ухвалою суду від 13 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року прийнято до провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2334292 від 03.04.2020. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що під час патрулювання 03.04.2020 поліцейським роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Мокрушиним Є.А. у м. Маріуполі по пр. Нахімова, близько 00 год. 05 хв. було помічено транспортний засіб CНRAYSLER 300 S, д.н.з. НОМЕР_1 , який на дорозі з двостороннім рухом з двома смугами руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі при вільній правій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, що кваліфікується як порушення вимоги п.11.5 ПДР України, після чого був зупинений поліцейськими. Поліцейський належним чином представився, довів суть скоєного правопорушення, запропонував водію пред`явити відповідні документи. При цьому позивач не заперечував факт руху свого автомобіля по крайній лівій смузі для руху, без наміру повороту ліворуч чи розвороту, але додав, що мав намір повернути ліворуч на наступному перехресті доріг з провулком Нахімова, а також пояснив, що рухався по крайній лівій смузі, тому що стан дорожнього покриття в правій смузі був у задовільному стані і при цьому він нікому не заважав. Під час розгляду справи від водія відповідних пояснень не надходило. Крім того, автомобіль під керуванням позивача рухався по крайній лівій смузі близько 500 м до зупинки на вимогу поліцейських, тобто у позивача було достатньо часу та можливостей зайняти крайню праву смугу руху, згідно з вимогами ПДР України, але він цим знехтував. Також представник відповідача зазначає, що вся проїжджа частина, по якій повинен був рухатися позивач знаходиться у задовільному стані, не має жодної ями чи вибоїни. Поліцейським було враховано факти та обставини, передбачені законом та дотримано порядок розгляду справи, що підтверджується відеозаписом. Так, позивачеві були роз`яснені його права та можливість ними скористатися. Запропоновано ознайомитися з відеодоказами порушення ПДР України, але водій відмовився. Будь-яких інших клопотань позивач не заявляв. Вважає постанову серії ЕАК №2334292 від 03.04.2020 обґрунтованою та законною та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Філипенко Є.С. надав відповідь на відзив, у якому вказав, що працівником поліції, який склав постанову та представником позивача не спростовано пояснення позивача щодо незадовільного стану дорожнього покриття перехрестя, що вимусило його рухатися у лівій смузі. Поліцейський відповів водію, що він повинен був знизити швидкість, але їхати все одно по лівій смузі (а.с.42), незважаючи, як слідує з розмови, зафіксованої на відеозаписі, на горби на дорозі. Тобто працівник поліції, усвідомлюючи поганий стан дороги в цьому місці, пропонує водію не оминати дорожнього полотна, яке не в задовільному стані, а навпаки проїжджати перехрестя саме по поганій ділянці дороги. Представник позивача зазначає, що відповідно до п.1.10 ПДР України - перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Так, на даній ділянці дорожнє покриття правої смуги значно гірше, ніж на лівій, у зв`язку з чим ОСОБА_1 обрав більш безпечну смугу для руху та об`їхав перешкоду пошкодження правої смуги. Крім того, з відеозапису поліцейських вбачається, що патрульний автомобіль знаходиться у лівій смузі при вільній правій смузі дороги, тобто працівник поліції, який склав постанову щодо ОСОБА_1 сам порушуючи ПДР України, зупинив інший автомобіль з цих підстав. Також з цього файлу вбачається, що автомобіль поліції, який рухався за позивачем вже перед перехрестям Нахімова - Італійська перебудувався у праву смугу, та проїжджаючи перехрестя по правій смузі автомобіль поліції, виїжджаючи на ділянку дороги, яку оминав позивач, отримує велику вібрацію по корпусу, попадаючи у ями, що свідчить про наявність ям на цій ділянці перехрестя. Також зазначив, що відповідно до рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 03.04.2020, яка була в екіпажі з працівником поліції, який притягнув до відповідальності позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зупинили та притягнули до відповідальності за відсутність передбачених конструкцією транспортного засобу бризговиків та вказано, що стосовно позивача було складено постанову серії ЕАК 233429, яка й оскаржується. Тобто притягнуто зовсім за інше порушення. Враховуючи викладене просив скасувати дану постанову.

Від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначено, що відповідно до ч.1 ст.269 КАС України заявами по суті справи у адміністративних справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є позовна заява та відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим відповідь на відзив з додатками не має прийматися судом до уваги.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти 4 батальйону 1 управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Мокрушина Є.А. серії ЕАК № 2334292 від 03.04.2020 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 03.04.2020 о 00 годині 05 хвилин в м. Маріуполь, провул. Нахімова, 99, керуючи транспортним засобом CНRAYSLER 300 S, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі без наміру повороту або розвороту, чим порушив п. 11.5 ПДР порушення заборони виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За вимогами п.11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Санкцією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, на підставі якого винесена спірна постанова, позивач 03.04.2020 о 00 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем - CНRAYSLER 300 S, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, тобто не подаючи сигналу повороту, в той час коли права смуга була не зайнята. Будь-яких пошкоджень дорожнього покриття на зафіксованій ділянці дороги не вбачається. Поліцейські, виявивши правопорушення, наздогнали та зупинили автомобіль порушника, лейтенант поліції Мокрушин Є.А. представився, ОСОБА_1 було надано документи поліцейських для ознайомлення та було доведено суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропоновано йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та отримавши відмову водія від використання своїх прав, вислухавши пояснення водія, який зазначив, що рухався по лівій смузі, оскільки на перехресті доріг по праві смузі дорожнє покриття мало пошкодження, була винесена стосовно ОСОБА_1 постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1827136 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, з огляду на досліджений відеозапис, посилання позивача на те, що він мав намір здійснити поворот на вул. Італійську, а потім, зрозумівши, що це не той поворот, що йому потрібен, у провулок Нахімова, та на п.10.4 ПДР України, не знайшло підтвердження та є безпідставним, оскільки наближуючись до вказаних перехресть водій жодного разу не вмикав сигнал повороту, а також надав зовсім інші пояснення працівнику поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про відсутність наміру здійснювати поворот.

Крім того, у п. 9.4 ПДР України передбачено, що водій повинен подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Необґрунтованими є також твердження позивача щодо відсутності перешкод іншим учасникам руху, оскільки відповідно що п.11.5 ПДР України відповідальність настає саме за розташування автомобіля на проїзній частині, а не за створення перешкод іншим учасникам дорожнього руху, оскільки у зазначеному пункті ПДР України чітко встановлені випадки, коли дозволяється виїзд на крайню ліву смугу для руху, а саме: якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Такого ж висновку дійшов Касаційний адміністративний суд Верховного суду у постанові по справі 214/7100/16 від 13.03.2019, у постанові по справі від 30.07.2019.

Посилання представника позивача на те, що працівник поліції начебто усвідомлюючи про поганий стан дороги відповів водію, що він повинен був знизити швидкість, але їхати все одно по правій смузі, також є безпідставним, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейський лише роз`яснив водієві правила дорожнього руху, яких останній повинен був дотриматися при переїзді пошкоджених ділянок дороги, а не підтверджував поганий стан вказаної ділянки дороги.

Представником позивача у якості доказу надані фотознімки дороги, які не можуть бути прийняті судом як доказ, оскільки з них неможливо встановити де саме зроблено такі знімки, а також не вбачається суттєвих пошкоджень дорожнього покриття.

Крім того, посилання позивача на рапорт лейтенанта поліції Ханакової Л. від 03.04.2020 не приймаються судом до уваги, оскільки в розумінні ст. 251 КУпАП рапорт не є доказом у справі адміністративне правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, такому технічному засобу/приладу як відеореєстратор, суд надає оцінку відповідно вимог ст. 251 КУпАП, тому його показання є належним доказом по справі у розумінні КАС України.

Досліджений відеозапис є цільним, безперервним, автомобіль позивача від моменту правопорушення до повної зупинки знаходиться в кадрі, права смуга руху протягом усього часу здійснення зйомки не була зайнята іншими автомобілями, та навіть за наявності пошкоджень дорожнього покриття на перехресті, після проїзду його водій мав змогу виконати вимоги ПДР України та перебудуватися у праву смугу руху.

З огляду на вказаний вище відеозапис, суд не приймає до уваги посилання позивача у позові про те, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, зокрема, поліцейський не з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та його дії були упередженими, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було прийнято заздалегідь.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відеозапису з відеореєстратора патрульних поліцейських, позивачу були роз`яснені його права, постанова про адміністративне правопорушення була складена в присутності позивача, який притягався до адміністративної відповідальності, а також не скористався правом на правову допомогою, були вислухані його пояснення, запропоновано оглянути відеозапис правопорушення від чого водій відмовився, будь-яких клопотань при цьому не заявляв. Постанова була винесена (оголошена) та роздрукована після розгляду справи о 00 год. 21 хвилині.

Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання інспектором поліції порядку прийняття постанови.

Таким чином інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, а тому доводи позивача в цій частині є неспроможними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тож суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 72-77, 86, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.22, 122 ч.2, 247, 251, 262, 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2334292 від 03.04.2020, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Томілін