Справа № 200/11139/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 р. Справа№200/11139/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

за участю:

представника позивача - Руденка А.І. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - Голуба М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНГ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 січня 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 6 лютого 2019 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття звітності позивача з ПДВ за період квітень, травень, червень 2017 року та зобов`язати відповідача прийняти та зареєструвати звітність позивача з ПДВ за квітень, травень, червень 2017 року першим днем її фактичного отримання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2020 року в електронному кабінеті платника податків позивача було виявлено несанкціоноване зменшення суми переплати з податку на додану вартість за даними інтегрованої картки платника податків станом на 31 грудня 2019 року на суму 6 290,00 грн.

13 березня 2020 року та 14 травня 2020 року позивач відправляв запити на адресу Головного управління ДПС в Донецькій області щодо проведення звірки нарахувань та сплати ПДВ для з`ясування причин зменшення переплати з ПДВ, але відповіді на ці запити не отримав.

30 травня 2020 року позивач втретє звернувся до Головного управління ДПС із запитом щодо звірки сум з ПДВ, та отримав відповідь № 57155/10/05-99-53-61 від 14 липня 2020 року, в якій повідомлялося, що переплата в ІКП з ПДВ зменшена на суму 6 290,00 грн за рахунок нарахованих штрафних санкцій за актами перевірок: 170,00 грн - згідно податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року № ; 6 120,00 грн - згідно податкового повідомлення-рішення від 6 лютого 2019 року № .

Акти перевірок, розрахунки штрафних санкцій і оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивачеві не надавались; також вказані документи відсутні і в електронному кабінеті платника податків.

15 липня 2020 року позивач звернуся до Головного управління ДПС із листом, в якому крім іншого попросив направити на офіційну електронну пошту товариства результати перевірки, у відповідь на який отримав лист № 63425/10/05-99-53-41 від 10 серпня 2020 року, в якому повідомлялося, що 23 січня 2019 року згідно п. 76.1, ст. 76 ПКУ була проведена камеральна перевірка з питання своєчасності подання звітності з ПДВ за період серпень 2016 року, а також перевірка була проведена і 25 січня 2019 року - за період вересень-листопад 2016 року та квітень-червень 2017 року. За результатами перевірок були складені акти: № 85/05-99-45-03/30102407 від 23 січня 2019 року за фактом встановлених порушень своєчасності подання податкової звітності з ПДВ за період серпень 2016 року та акт № 140/05-99-45-03/30102407 від 25 січня 2019 року - за фактом встановлених порушень своєчасності подання податкової звітності з ПДВ за період вересень-листопад 2016 року та квітень-червень 2017 року.

Позивач вважає, що вищевказані акти не відповідають дійсності, тому що позивачем своєчасно подавались декларації з ПДВ за період серпень-листопад 2016 року і відповідачем цю звітність прийнято.

Податкову звітність за період квітень-червень 2017 року, було направлено позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку своєчасно, проте відповідно до квитанцій «документ доставлено до центрального рівня Державної фіскальної служби України, але не прийнято, оскільки порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації від 10 квітня 2008 року № 233. Можливо, припинено дію договору про визнання електронної звітності».

12 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із листом з проханням надати роз`яснення підстав не прийняття звітності та причин одностороннього розірвання договору про визнання електронної звітності, на який отримав запрошення до Покровської ОДПІ Головного управління ДФС в Донецькій області для вирішення питань, які стосуються безперешкодної діяльності підприємства.

23 травня 2017 року позивач повторно направив листа із запитом щодо з`ясування підстав блокування подання електронної звітності, а 24 травня 2017 року - скаргу на неправомірні дії Покровської ОДПІ Головного управління ДФС в Донецькій області на адресу в.о. голови ДФС України, в якій просив визнати податкову декларацію з ПДВ за період квітень 2017 прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

31 травня 2017 року позивачем отримано відповідь за № 716/10/05-18-18 на його лист від 23 травня 2017 року, в якій відповідач підтвердив дійсність договору про визнання електронних документів, але роз`яснення щодо підстав не прийняття звітності не надав.

15 червня 2017 року відповідач за дорученням ДФС України надав відповідь на скаргу позивача від 24 травня 2017 року, в якій підтвердив наявність чинного договору «Про визнання електронних документів» між ТОВ «РАНГ» та Макіївським відділенням Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, який діє до закінчення чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Термін дії сертифікатів ТОВ «РАНГ» на той момент був до 5 грудня 2017 року, але прохання визнати податкову декларацію з ПДВ за період квітень 2017 прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом розглянуто не було.

13 липня 2017 року товариство звернулось зі скаргою на дії посадових осіб Покровської ОДПІ до прокурора Донецької області та 17 липня 2017 року зі скаргою на дії посадових осіб Покровської ОДПІ щодо неприйняття звітності з ПДВ за червень 2017 року, які відповідач залишив без розгляду у зв`язку із тим, що скарги не належним чином оформлені та подані, про що позивача було повідомлено листом від 4 серпня 2017 року.

Враховуючи, що товариство розташоване на території, яка не підконтрольна владі України, у позивача не було можливості оскаржити спірні повідомлення рішення та дії податкового органу до суду.

Лише після того, як керівник товариства дізнався про існування системи «Електронний суд», та після того як йому вдалось зареєструватись у цій системі та система почала належним чином працювати і в умовах не дуже якісного Інтернету на території м. Макіївки Донецької ласті, позивач зміг подати даний позов до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 1-8, 88-93).

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами надав суду відзив, вмотивований тим, що 25 січня 2019 відповідно до пункту 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ранг» () за період вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року.

Податкові декларації з ПДВ ТОВ «Ранг» за період вересень, жовтень, листопад 2016 року не визнано податковою звітністю відповідно до вимог розділу ІІ гл. 2 ст. 45.2 Податкового кодексу України, про що складено листи № 799/05-18-08-14-03 від 19 жовтня 2016 року, лист №1001/05-18-08-14-03 від 14 листопада 2016 року, № 1241/10/18 від 21 грудня 2016 року.

Податкові декларації з ПДВ ТОВ «Ранг» за період квітень-червень 2017 року не прийнято у зв`язку із порушенням вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, про що зазначено у квитанціях №1.

На думку відповідача, висновок проведеної камеральної перевірки свідчить про порушення ТОВ «Ранг» вимог пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, п. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, в результаті не подання в передбаченому законодавством порядку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року.

25 січня 2019 року відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України було складено акт № 140/05-99-45-03/30102407 за фактом встановлених порушень своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за період вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року.

6 лютого 2019 було прийняте податкове повідомлення-рішення № за фактом встановлених порушень своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за період вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року в розмірі 6 120,00 грн.

Відповідно до реєстраційних даних юридична адреса позивача: 85141, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район, вул. Лермонтова, буд. 16.

ДП «Укрпошта» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року у зв`язку з активним розгортанням бойових дій в зоні проведення АТО та неможливістю дістатися до місця призначення пошти, призупинило роботу поштових відділень в деяких населених пунктах Донецької та Луганської областей, в тому числі у м. Макіївка.

У зв`язку із зазначеним у уповноважених осіб Покровсько-Добропільського управління Головного управління ДПС у Донецькій області не було можливості вручити документи стосовно камеральної перевірки щодо дотримання позивачем строків подання звітності з податку на додану вартість за періоди вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року відповідно порядку, визначеному чинним законодавством, про що було складено Акти про неможливість вручення акту камеральної перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також у відзиві зазначено, що зазначені декларації визнані як неподані у зв`язку із тим, що в них неправильно вказано найменування контролюючого органу, до якого подавалась звітність Красноармійська ОДПІ (Совєтський район м. Макіївка) замість Покровська ОДПІ (Совєтський район м. Макіївка) (а.с. 144-148 т. 1).

У відповіді на відзив на позов позивач зазначає, що листи від 19 жовтня 2016 року, від 14 листопада 2016 року, від 21 грудня 2016 року він не отримував. Також вказує, що його податкова адреса повністю відповідає реєстраційним документам.

Зауважив, що при формуванні звітності в електронному вигляді зазначається лише код податкового органу, а назва цього органу формується автоматично.

Також вказав, що законодавство України не надає відповідачу права порушувати норми Податкового кодексу, зокрема, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу, у зв`язку з триванням АТО та неможливістю вручити податкові документи (акт перевірки, повідомлення-рішення) поштою згідно п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листуванні з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (а.с. 227-229, 231-233 т. 1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 98 т. 1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28 січня 2021 року о 12-00 год. (а.с. 139 т. 1).

28 січня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 2 лютого 2021 року (а.с. 240).

Ухвалою суду від 28 лютого 2021 року проведення підготовчого засідання, яке призначене на 2 лютого 2021 року, вирішено здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon за участю представника позивача поза межами приміщення суду (а.с. 246 т. 1).

Ухвалою суду від 2 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року та визнання прийнятою звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року у день першого фактичного отримання їх ДФС України шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із даними вимогами (а.с. 3-5 т. 2).

Ухвалою суду від 4 лютого 2021 року продовжено розгляд справи; вирішено, що питання про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом в частині позовних вимог та про поновлення цього строку буде вирішуватись під час підготовчого провадження; призначено підготовче засідання у справі на 11 лютого 2021 року (а.с. 27 т. 2).

Ухвалою суду від 5 лютого 2021 року проведення підготовчого засідання, яке призначене на 11 лютого 2021 року, вирішено здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon за участю представника позивача поза межами приміщення суду (а.с. 29 т. 2).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року та про визнання прийнятою звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року у день першого фактичного отримання їх ДФС України; поновлено цей строк та закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до розгляду по суті на 4 березня 2021 року (а.с. 37-41 т. 2).

У зв`язку зі знаходженням судді на лікарняному у період з 16 лютого 2021 року по 4 березня 2021 року, підготовче засідання, призначене на 4 березня 2021 року, не відбулось (а.с. 45 т. 2).

Ухвалою суду від 5 березня 2021 року підготовче засідання по справі призначено на 15 березня 2021 року о 10-00 год (а.с. 49-50 т. 2).

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року залишити без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів на підтвердження поважності не звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог про оскарження не прийняття відповідачем звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року та про визнання прийнятою звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року у день першого фактичного отримання їх ДФС України - у період з 14 жовтня 2019 року по листопад 2020 року (а.с. 57-59 т. 2).

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю РАНГ до Головного управління ДПС у Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, зобов`язати вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року та про визнання прийнятою звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року у день першого фактичного отримання їх ДФС України - залишено без розгляду (а.с. 88-90 т. 2).

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року продовжено розгляд справи в частині позовних вимог про визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 січня 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 6 лютого 2019 року (а.с. 91 т. 2).

Отже, в межах даної справи розглядаються позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24 січня 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 6 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року проведення судового засідання, яке призначене на 1 квітня 2021 року, вирішено здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon, за участю позивача ОСОБА_1 (а.с. 92 т. 2).

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року задоволено заяву позивача про повернення судового збору у розмірі 2 102,00 грн, сплаченого за подання адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року та про визнання прийнятою звітності з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2017 року у день першого фактичного отримання їх ДФС України; прийнято рішення про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «РАНГ» судовий збір в сумі 2102,00 грн, сплачений за подання до суду даного позову згідно платіжного доручення від 10 грудня 2020 року № 19473 (а.с. 102 т. 2).

1 квітня 2021 року представники сторін у судове засідання з`явились: представник відповідача з`явився до Донецького окружного адміністративного суду, представник позивача - в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засідання представник позивача надав пояснення, аналогічні наведеним у позові та відповіді на відзив на позов; наполягав на задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНГ», , місцезнаходження: 86141, Донецька область, м. Макіївка, вул. Лермонтова, буд. 16 (а.с. 67-68 т. 1, а.с. 105 т. 2).

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, , місцезнаходження: 87500, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі, (а.с. 112-118, 161-162 т. 1).

Як встановлено судом 20 січня 2016 року між Макіївською ОДПІ Головного управління ДФС в Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАНГ» в особі ОСОБА_1 укладено договір № 140120161 «Про визнання електронних документів» (а.с. 44 т. 1).

Відповідно до п. 1 ч. 1 вказаного договору предметом цього договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно п. 2 ч. 1 договору, він надає платнику податків можливість подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 3 вказаного договору визначено, що платник податків зобов`язаний надсилати до органів ДФС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті) електронного документа,який затверджено наказом.

Відповідно до п. 3.1 договору податковий орган зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів у паперовому вигляді […] (а.с. 45-46 т. 1).

Згідно свідоцтва «про реєстрацію платника податку на додану вартість» № 08930524 (Н В № 209643), ТОВ «РАНГ» є платником податку на додану вартість (а.с. 69 т. 1).

Судом встановлено, що 9 вересня 2016 року (терміном подання до 20 вересня 2016 року) позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року засобами телекомунікаційного зв`язку (в електронній формі) (а.с. 206-207 т. 1).

Відповідно до квитанції № 2 від 9 вересня 2016 року вказана податкова декларація доставлена до Красноармійської ДПІ (Совєтський район м. Макіївка) та прийнята податковим органом (а.с. 58 т. 1).

Листом від 14 вересня 2016 року (вих. № 600/05-18-08-14-03) за підписом заступника начальника Макіївського відділення Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Кіяшко І.С. позивача повідомлено про те, що податкову декларацію «ТОВ «РАНГ» з податку на додану вартість за серпень 2016 року не визнано податковою звітністю у зв`язку із тим, що інформація про податкову адресу юридичної особи, яка подає податкову декларацію з податку на додану вартість не відповідає реєстраційним документам. Запропоновано надати податкову звітність, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 173 т. 1).

Відповідно до довідки від 14 вересня 2016 року (вих. № 600/05-18-08-14-03) лист «Про невизнання як податкової звітності» не можливо вручити у зв`язку із припиненням приймання поштової кореспонденції до/з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (а.с. 174 т. 1).

18 жовтня 2016 року (терміном подання до 20 жовтня 2016 року) позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку (в електронній формі) подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року (а.с. 196-197 т. 1).

Відповідно до квитанції № 2 від 18 жовтня 2016 року вказана податкова декларація доставлена до Красноармійської ДПІ (Совєтський район м. Макіївка) та прийнята податковим органом (а.с. 59 т. 1).

Листом від 19 жовтня 2016 року (вих. № 799/05-18) податкову декларацію «ТОВ «РАНГ» з податку на додану вартість за вересень 2016 року не визнано податковою звітністю у зв`язку із тим, що інформація про податкову адресу юридичної особи, яка подає податкову декларацію з податку на додану вартість, не відповідає реєстраційним документам. Запропоновано надати податкову звітність, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 175 т. 1).

Відповідно до довідки від 19 жовтня 2016 року (вих. № 799/05-18-08-14-03) лист «Про невизнання як податкової звітності» неможливо вручити у зв`язку із припиненням приймання поштової кореспонденції до/з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (а.с. 176 т. 1).

11 листопада 2016 року (терміном подання до 20 листопада 2016 року) позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку (в електронній формі) подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року (а.с. 200-201 т. 1).

Відповідно до квитанції № 2 від 21 листопада 2016 року вказана податкова декларація доставлена до Красноармійської ДПІ (Совєтський район м. Макіївка) та прийнята податковим органом (а.с. 60 т. 1).

Листом від 14 листопада 2016 року (вих. № 1001/05-18-08) податкову декларацію «ТОВ «РАНГ» з податку на додану вартість за жовтень 2016 року не визнано податковою звітністю у зв`язку із тим, що інформація про податкову адресу юридичної особи, яка подає податкову декларацію з податку на додану вартість, не відповідає реєстраційним документам. Запропоновано надати податкову звітність, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 177 т. 1).

Відповідно до довідки від 14 листопада 2016 року (вих. № 1001/05-18-08-14-03) лист «Про невизнання як податкової звітності» неможливо вручити у зв`язку із припиненням приймання поштової кореспонденції до/з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (а.с. 178 т. 1).

20 грудня 2016 року (терміном подання до 20 грудня 2016 року) позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку (в електронній формі) подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2016 року (а.с. 204-205 т. 1).

Відповідно до квитанції № 2 від 20 грудня 2016 року вказана податкова декларація доставлена до Красноармійської ДПІ (Совєтський район м. Макіївка) та прийнята податковим органом (а.с. 61 т. 1).

Листом від 20 січня 2017 року (вих. № 47/10/5-18-08-4-3) податкову декларацію «ТОВ «РАНГ» з податку на додану вартість за грудень 2016 року не визнано податковою звітністю у зв`язку із тим, що інформація про податкову адресу юридичної особи, яка подає податкову декларацію з податку на додану вартість, не відповідає реєстраційним документам. Запропоновано надати податкову звітність, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 210 т. 1).

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, лист № 47/10/5-18-08-4-3 він отримав засобами електронного зв`язку, і 24 січня 2017 року звернувся до заступника начальника Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (копія скерована до голови ДФС України) із листом про те, що зазначене у декларації за грудень 2016 року місцезнаходження товариства відповідає реєстраційним документам, у зв`язку із чим відсутні підстави для не визнання зазначеної декларації документом податкової звітності (а.с. 208-209 т. 1).

Листом від 26 січня 2017 року (вих. № 118/10/05-18-8-14-3) Красноармійська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області направила лист позивачеві із проханням лист від 18 січня 2017 року вих. № 47/10/05-18-08-14-3 «Про невизнання як податкової звітності залишити без розгляду (а.с. 211 т. 1).

Листом від 3 лютого 2017 року (вих. № 880/10/05-99-08-04-11) Головне управління ДФС у Донецькій області повідомила позивача, що декларація з податку на додану вартість за грудень 2016 року є прийнятою, про що платника повідомлено у другій квитанції, зареєстрована за № та станом на 3 лютого 2017 року є чинною (а.с. 212-213 т. 1).

Відповідно до копій квитанцій № 1, звітів про відправку та протоколу руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій від 16 січня 2021 року, 12, 13 та 22 травня 2017 року позивачем подано (терміном подання до 22 травня 2017 року) податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року, документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України відповідно 12 травня, 13 травня, 22 травня 2017 року; відповідно до квитанцій № 1 документ не прийнято; в якості підстав не прийняття зазначено: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме ; можливо припинення дії договору про визнання електронних документів» (а.с. 53-55, 48-50, 214-219 т. 1).

12 травня 2017 року позивач звернувся до Покровської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області із заявою (вих. № 11) щодо роз`яснення підстав неприйняття податкової звітності та одностороннім розірванням договору про визнання електронних документів (а.с. 20 т. 1).

Листом Покровської ОДПФ ГУ ДФС у Донецькій області від 23 травня 2015 року (вих. № 693/10/5-18), направленим на електронну адресу позивача, запропоновано ТОВ «РАНГ» надати відомості щодо адреси, за якою здійснюється діяльність; наявність виробничих потужностей на підконтрольній території України, договорів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності з іншими суб`єктами господарювання (а.с. 21-22 т. 1).

23 травня 2017 року позивач звернувся листом (вих. № 13) до Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області із заявою про надання відповіді на лист від 12 травня 2017 року № 11 та роз`яснення підстав блокування подання електронної звітності (а.с. 23 т. 1).

Листом від 31 травня 2017 року (вих. № 716/10/05-18-08) Покровською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області позивачу надано відповідь на вказаний лист (направлена на електронну адресу позивача), відповідно до якої за даними інформаційних систем ДФС України між ТОВ «РАНГ» та Макіївським відділенням Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 26 січня 2016 року укладено договір і згідно п. 3 розділу 4 зазначеного договору орган ДФС не несе відповідальність за порушення обміну інформацією (а.с. 26-27 т. 1).

24 травня 2017 року позивач звернувся до в.о.голови ДФС України Продана М.В. зі скаргою (вих. № 12) на неправомірні дії Покровської ОДПІ щодо неприйнятті звітів з ПДВ та вимогою прийняття податкової декларації в день її фактичного отримання контролюючим органом (а.с. 24-25 т. 1).

Листом від 15 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області за дорученням ДФС України позивачу надано відповідь на вказану скаргу (направлена на електронну адресу позивача), в якій підтверджено наявність чинного договору «Про визнання електронних документів» між ТОВ «РАНГ» та Макіївським відділенням Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, який діє до закінчення чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. (термін дії сертифікатів ТОВ «РАНГ» на той момент був до 5 грудня 2017 року), але з приводу прохання позивача визнати податкову декларацію з ПДВ за період квітень 2017 прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом у листі нічого не зазначено (а.с. 28-30 т. 1).

Відповідно до копії квитанції № 1, звіту про відправку та протоколу руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій від 16 січня 2021 року, 13 червня 2017 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2017 року, документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 13 червня 2017 року; відповідно до квитанції № 1 документ не прийнято; в якості підстав не прийняття зазначено: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме ; можливо припинення дії договору про визнання електронних документів» (а.с. 51, 56, 220-221 т. 1).

15 червня 2017 року позивач звернувся із листом (вих. № 18) до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому зазначив про відсутність підстав для не прийняття звітності з ПДВ та просив надати аргументовану відповідь щодо неприйняття податкової звітності з ПДВ за квітень-травень 2017 року (а.с. 31-32 т. 1).

13 липня 2017 року позивач звернувся зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб Покровської ОДПІ щодо створення перешкод для прийняття електронних податкових документів до Прокурора Донецької області ОСОБА_2 (а.с. 33-37 т. 1).

Відповідно до копії квитанції № 1, звіту про відправку та протоколу руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій від 16 січня 2021 року, 17 липня 2017 року позивачем направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року, документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 17 липня 2017 року; відповідно до квитанції № 1 документ не прийнято; в якості підстав не прийняття зазначено: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме ; можливо припинення дії договору про визнання електронних документів» (а.с. 52, 57, 222-223 т. 1).

17 липня 2017 року звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою на дії посадових осіб Покровської ОДПІ щодо неприйняття звітності з ПДВ за червень 2017 року (а.с. 38-39 т. 1).

4 серпня 2017 року (вих. № 16737/10/05-99-84-04-11) позивачу надана відповідь (на електронну адресу), з якою вбачається, що скарга залишена без розгляду у зв`язку із невідповідністю вимогам Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 21 жовтня 2015 року № 916 (а.с. 40-42 т. 1).

За поясненням позивача, враховуючи, що він зробив все, що міг (при цьому, що знаходився на непідконтрольній владі України території) - писав листи, запити, заяви, скарги, але не домігся будь-якого результату, він припинив писати звернення.

Як встановлено судом, 23 січня 2019 року Головним державним ревізором-інспектором Покровського відділу податку на додану вартість Покровсько-Добропільського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо дотримання ТОВ «РАНГ» своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року, за результатом якої складено акт № 85/05-99-45-03/30102407, в якому зазначено наступне.

Згідно даних ЄРПН ТОВ «РАНГ» зареєстровано податкові накладні за операціями з придбання товарів (робіт, послуг) з датою виписки з 1 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року на загальну суму 1 564,92 грн, у тому числі ПДВ 260,82 грн.

За даними податкової звітності з податку на додану вартість за період з 1 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року наявна сума від`ємного значення у розмірі 5 828,00 грн.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року до контролюючого органу було надано 9 вересня 2016 року за реєстраційним номером , яка 14 вересня 2016 року набула статусу «не визнана як податкова звітність», тому вважається, що податкову звітність за серпень 2016 року платником надано не було.

Враховуючи наведене висновками камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ «РАНГ» вимог п.п. 16.1.3 та 16.1.6 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, пп. 49.18.1 п. 49.18 та п. 49.2 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в результаті неподання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року, за що передбачена відповідальність п. 120.1 ст. 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України (а.с. 149-151 т. 1).

Як зазначено в Акті про неможливість вручення акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності подання звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року від 23 січня 2019 року (вих. № 51/05-99-45-03/30102407), органи ГУ ДФС у Донецькій області не мають можливості вручити примірник акту камеральної перевірки від 23 січня 2019 року № 85/05-99-45/03/30102407, у зв`язку із тим, що ТОВ «РАНГ» розташовано у місті Маківці Донецької області, до якого пересилання поштової кореспонденції не здійснюється (а.с. 152-153 т. 1).

Як наслідок, копія вказаного акту позивачу не направлялась та, відповідно, отримана ним не була.

На підставі акту камеральної перевірки від 23 січня 2019 року № 85/05-99-45/03/30102407 Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року № , яким до позивача на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 170 грн (а.с. 154-155 т. 1).

Відповідно до Акту про неможливість вручення податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року № органи ГУ ДФС у Донецькій області не мають можливості вручити примірник вказаного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із тим, що ТОВ «РАНГ» розташовано у м. Маківка Донецької області, до якого пересилання поштової кореспонденції не здійснюється (а.с. 156-157 т. 1).

Отже, податкове повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року позивачу направлено не було.

25 січня 2019 року Головним державним ревізором-інспектором Покровського відділу податку на додану вартість Покровсько-Добропільського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питань дотриманням ТОВ «РАНГ» своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року, за результатом якої складено акт № 140/05-99-45-03/30102407, в якому зазначено наступне.

Згідно даних ЄРПН, ТОВ «РАНГ» зареєстровано податкові накладні за операціями з придбання товарів (робіт, послуг):

- з датою виписки з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року на загальну суму 2 196,29 грн, в т.ч. ПДВ 366,04 грн;

- з датою виписки з 1 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року на загальну суму 2 249,82 грн, в т.ч. ПДВ 374,97 грн;

- з датою виписки з 1 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року на загальну суму 971,84 грн, в т.ч. ПДВ 161,98 грн;

- з датою виписки з 1 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року на загальну суму 1 685,84 грн, в т.ч. ПДВ 280,97 грн;

- з датою виписки з 1 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на загальну суму 674,18 грн, в т.ч. ПДВ 112,37 грн;

- з датою виписки з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року на загальну суму 684,17 грн, в т.ч. ПДВ 114,12 грн.

Податкові декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року не визнано як податкова звітність.

Податкові декларації за квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року не отримано.

Висновками камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ «РАНГ» вимог п.п. 16.1.3 та 16.1.6 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, пп. 49.18.1 п. 49.18 та п. 49.2 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в результаті неподання податкової звітності з податку на додану вартість за періоди: вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року, за що передбачена відповідальність пунктом 120.1 ст. 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України, про що складено відповідний акт № 140/05-99-45-13/30102407 (а.с. 163-167 т. 1).

Відповідно до Акту про неможливість вручення акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності подання звітності з податку на додану вартість за періоди: вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року від 25 січня 2019 року (вих. № 05-99-45-03/30102407), органи ГУ ДФС у Донецькій області не мають можливості вручити примірник акту камеральної перевірки від 25 січня 2019 року, у зв`язку із тим, що ТОВ «РАНГ» розташовано у місті Маківці Донецької області, до якого пересилання поштової кореспонденції не здійснюється (а.с. 168 т. 1).

Як наслідок, копія вказаного акту позивачу не направлялась та, відповідно, отримана ним не була.

На підставі акту камеральної перевірки від 25 січня 2019 року № 140/05-99-45-03/30102407 Головним управлінням ДФС у Донецькій області 6 лютого 2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення від № на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 6 120,00 грн (а.с. 169-171 т. 1).

Відповідно до Акту про неможливість вручення податкового повідомлення-рішення від 6 лютого 2019 року № (вих. № 195/05-99-45-03/30102407 від 7 лютого 2019 року), органи ГУ ДФС у Донецькій області не мають можливості вручити примірник вказаного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із тим, що ТОВ «РАНГ» розташовано у місті Маківці Донецької області, до якого пересилання поштової кореспонденції не здійснюється (а.с. 172).

Отже, податкове повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року позивачу направлено не було.

У лютому 2020 року позивачем, за його поясненням, в електронному кабінеті платника податків було виявлено несанкціоноване зменшення суми переплати з податку на додану вартість за даними інтегрованої картки платника податків станом на 31 грудня 2019 року на суму 6 290,00 грн.

13 березня 2020 року ТОВ «РАНГ» звернулося до Головного управління ДПС в Донецькій області із заявою (вих. № 1) про проведення звірки з нарахування та сплати ПДВ у зрізі місяців 2019 року у зв`язку зі зменшенням суми переплати з ПДВ з 12 765,50 грн до 6 475,50 грн за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року (а.с. 11 т. 1).

Як встановлено судом відповіді на це звернення позивачу надано не було.

14 травня 2020 року позивач звернувся до Головного управління ДПС в Донецькій області із заявою (вих. № 3) щодо надання відповіді на запит від 13 березня 2020 року (а.с. 12 т. 1).

Судом встановлено судом, що відповіді на це звернення позивачу також надано не було.

30 червня 2020 року позивач втретє звернувся до Головного управління ДПС в Донецькій області із заявою (вих. № 5) про надання відповіді на запити від 13 березня 2020 року та 14 травня 2020 та проведення звірки нарахування та сплати ПДВ (а.с. 13 т. 1).

14 липня 2020 Покровсько-Волноваським управлінням Головного управління ДПС в Донецькій області позивачеві надано відповідь (вих. № 57155/10/05-99-53-61), згідно якої переплата в інтегрованій картці платника зменшилася на суму 6 290,00 грн за рахунок донарахованих штрафних санкцій за актами перевірок:

- 170,00 грн - по строку 6 лютого 2019 року - згідно податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2019 року № ;

- 6 120,00 грн по строку 17 лютого 2019 року - згідно податкового повідомлення-рішення від 6 лютого 2019 року № (а.с. 14 т. 1).

15 липня 2020 року позивачем до Головного управління ДПС в Донецькій області направлено повідомлення (вих. № 6), що жодних перевірок, передбачених чинним законодавством, у 2019 році не проводилось, про результати таких перевірок не повідомлялось, жодних податкових повідомлень-рішень керівникові товариства або уповноваженій особі не надавалось (а.с. 15-16 т. 1).

10 серпня 2020 року Покровсько-Волноваським управлінням Головного управління ДПС в Донецькій області позивачеві засобами телекомунікаційного зв`язку (електронною поштою) надано відповідь (вих. № 63425/10/05-99-53-41), в якій зазначено, що 23 січня 2019 року було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року, за результатом якої складено акт № 85/05-99-45-03/30102407, відповідно до висновків, викладених у цьому акті, позивачем були порушені приписи Податкового кодексу України в частині не подання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року; 25 січня 2019 року проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за період вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року, за результатом якої складено акт № 140/05-99-45-03/30102407, відповідно до висновків, викладених у акті, позивачем порушені приписи Податкового кодексу в частині не подання податкової звітності з податку на додану вартість за вересень-листопад 2016 року, квітень-червень 2017 року. 24 січня 2019 року на підставі акту від 23 січня 2019 року відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким на позивача накладено штраф за порушення своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року в розмірі 170,00 грн; на підставі акту від 25 січня 2019 року 6 лютого 2019 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким на товариство накладено штраф за порушення своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за період вересень - листопад 2016 року, квітень - червень 2017 року в розмірі 6 120,00 грн. У зв`язку із тим, що юридична адреса платник ТОВ «Ранг» - Донецька область, м. Макіївка, - акти перевірок та прийняті за їх результатом повідомлення-рішення не були направлені позивачеві. Копій актів перевірок від 23 та 25 січня 2019 року та копії спірних повідомлень-рішень до відповіді надано не було (а.с. 17-19 т. 1).

Будучи не згодним із висновками камеральних перевірок та прийнятих на їх підставі спірними повідомленнями-рішеннями, про які товариство дізналось із відповіді Покровсько-Волноваського управління, Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНГ» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - Податковий кодекс).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або платити суму податку та збору в порядку і року № строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 41.1.1 ст. 41 Податкового кодексу контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.5 ст. 41 Податкового кодексу повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу, у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки та його процедуру врегульовано статтею 76 Податкового кодексу, згідно п. 76.1 якої така перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу (в редакції Закону України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», що набрав чинності з 1 січня 2017 року) камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 Податкового кодексу передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Приписами пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу визначено, що платник податків, зокрема, зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пунктом 49.3 ст. 49 Податкового кодексу визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Статтею 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV передбачено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

За п. 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 (яка діяла в спірний період), платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором (далі Інструкція № 233).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 233 для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов`язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Згідно з п. 7 розділу II Інструкції № 233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов`язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Пунктами 7.3, 7.4 та 7.5 розділу IІI Інструкції № 233 встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно із п. 7.6 розділу ІІI Інструкції № 233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до абз. 5 п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Як встановлено судом під час розгляду справи позивачем податкова звітність направлялась засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. При цьому, станом на час направлення декларацій з ПДВ за серпень, вересень, жовтень та листопада 2016 року, за квітень, травень та червень 2017 року договір на визнання електронних документів був чинним, строк дії сертифікату відкритого ключа не закінчився.

Отже, посилання податкового органу у квитанціях № 1 щодо неприйняття декларацій позивача з ПДВ за квітень, травень та червень 2017 року на можливе припинення дії договору про визнання електронних документів є необґрунтованим.

Також є необґрунтованим і зазначення податковим органом у квитанціях № 1 щодо неприйняття декларацій позивача з ПДВ за квітень, травень та червень 2017 року про порушення платником (позивачем у справі) вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме «», так як у поданих позивачем деклараціях зазначено правильний .

Інших підстав не прийняття вказаних декларацій з ПДВ у квитанціях не зазначено.

Щодо не визнання декларацій позивача з ПДВ за серпень - листопад 2016 року суд зазначає, що Податковим кодексом не передбачено не визнання поданої податкової звітності, яка була прийнята податковим органом, податковою звітністю.

Крім цього, судом встановлено, що підстава такого не визнання (невідповідність зазначеної у декларації податкової адреси реєстраційним документам) не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Зазначене підтверджується із листами Красноармійська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 26 січня 2017 року (вих. № 118/10/05-18-8-14-3) та Головного управління ДФС у Донецькій області від 3 лютого 2017 року (вих. № 880/10/05-99-08-04-11), якими підтверджено помилковість податкового органу про визначення декларації з ПДВ за листопад 2016 року неподаною через зазначення позивачем неправильної податкової адреси, та підтверджено факт подання цієї декларації та факт її отримання податковим органом (а.с. 211-213 т. 1).

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог п. 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Як зазначено у п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу, у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, податкові декларації позивача з ПДВ за серпень, вересень, жовтень, листопад 2016 року, за квітень, травень та червень 2017 року вважається прийнятими у день їх фактичного отримання контролюючим органом.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 58.1, 58.3 ст. 58 Податкового кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, […] якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт […] наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет. […].

Як встановлено судом, позивачу в порушення зазначених приписів не направлялись засобами електронного зв`язку акти камеральних перевірок від 23 та 25 січня 2019 року, а також спірні повідомлення-рішення від 24 січня та 6 лютого 2019 року.

Згідно з п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу неподання […] тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення ,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи Податкового кодексу, суд дійшов висновку, що прийняті відповідачем спірні повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами про скасування повідомлень рішень позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується квитанцією від 30 листопада 2020 року № 74989 (а.с. 9 т. 1), з урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» (, місцезнаходження: 86141, Донецька область, м. Макіївка, вул. Лермонтова, буд. 16) до Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 4314226, місцезнаходження: 87500, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 24 січня 2019 року № (форма «ПС»), яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170,00 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робот, послуг).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 6 лютого 2019 року № (форма «ПС»), яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 6 120,00 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робот, послуг).

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» (, місцезнаходження: 86141, Донецька область, м. Макіївка, вул. Лермонтова, буд. 16) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивні частини проголошені в судовому засіданні в присутності представників сторін.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 9 квітня 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна