Справа № 520/12807/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 р.Справа № 520/12807/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 28.01.21 року по справі № 520/12807/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012"

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області третя особа Харківська міська рада Харківської області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" (далі по тексту позивач, ТОВ "Константа-2012") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі по тексту ГУ Держгеокадастру у Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-020 від 03.09.2020;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі відділу в м. Харкові (вул. Квітки-Основяненка, 7, м. Харків, 61003, ) щодо застосування до коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, значення 3,0 при формуванні та видачі ТОВ «Константа-2012» (вул. Достоєвського, 1, м. Харків, 61009, ) витягу від 22.07.2020 за № 4858 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі відділу в м. Харкові (вул. Квітки-Основяненка, 7, м. Харків, 61003, ) повторно розглянути заяву ТОВ «Константа-2012» (вул. Достоєвського, 1, м. Харків, 61009, ) про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) як «11.02» з урахуванням відсутності факту зміни категорії землі та відсутності факту зміни виду використання земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність відмови державного реєстратора у формі рішення №РВ-020 від 03.09.2020, отриманої ТОВ "Константа-2012" за наслідками розгляду заяви, яка була подана через Центр надання адміністративних послуг м. Харкова до державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, щодо зміни індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) з "1.11.6" (код УКФВЗ) на "11.02" (код КВЦПЗ), оскільки у спірних правовідносинах відсутній факт як зміни категорії землі, так і факт зміни виду використання земельної ділянки, а тому внесення відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення, його затвердження тощо).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/12807/2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" (вул. Достоєвського, б. 1, м. Харків, 61102, ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145), , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада Харківської області (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, ненадання їм належної правової оцінки, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/12807/2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно до рішення 4-ї сесії Харківської міської ради 7-го скликання від 24.02.2016 року № 142/16 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», земельна ділянка з кадастровим номером :11:001:0003 надана в оренду ТОВ "Константа-2012" за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення з кодом КВЦПЗ 11.02 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі, допоміжні та складські будівлі і споруди), що підтверджує вид цільового призначення у державному земельному кадастрі землі промисловості. Разом з цим, з отриманого від Харківської міської ради листа від 23.06.2020, позивач дізнався, що за даними Державного земельного кадастру п.16 відсутній код класифікації видів цільового призначення земель відносно земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0003, що в подальшому, внаслідок введення чинної класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 № 1011/18306 та діє з 11.07.2017, слугувало підставою для встановлення відповідачем Кф в розмірі 3,0 та формування витягу з Державного земельного кадастру від 24.07.2020, в якому відображено інший КВЦПЗ 1.11.6., що на переконання апелянта є протиправним. Вважає, що приведення застарілих даних Державного земельного кадастру згідно з вимогами вказаної класифікації видів цільового призначення земель, повинно відбуватися без зміни цільового призначення земельної ділянки, як це мало місце у спірних правовідносинах. Встановивши помилковість зазначення цільового використання вказаної земельної ділянки позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора Відділу у місті Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області з Повідомленням про виявлення технічної помилки (встановленої форми) з приводу зміни індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) з «1.11.6» (код УКФВЗ) на «11.02» (код КВЦПЗ). Однак, отримав незаконну відмову (рішення №РВ-020 від 03.09.2020 року) у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з посиланням на положення ст. 20 Земельного кодексу України та Закону України «Про Державний земельний кадастр» (без жодної конкретизації у частині статті цього закону) та відсутність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи, що використання класифікації видів цільового призначення земель та нових кодів є обов`язком та діями відповідача при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру, а не позивача, апелянт наполягає, що зазначення індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) «1.11.6» замість «11.02», що відповідає дійсному цільовому призначенню вказаної земельної ділянки, сталося внаслідок неналежного забезпечення відповідачем виконання вказаної функції. Вищенаведеному судом першої інстанції належної оцінки не надано, фактично у рішенні суду першої інстанції відсутній аналіз позовних вимог у повному обсязі. Суд виокремив виключно третю позовну вимогу та дав власне трактування без мотивованої оцінки кожному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, а тому очевидним є відсутність аналізу щодо першої та другої позовної вимоги. Вважає, що при розгляді справи суд припустився неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги позивач звернув увагу суду на те, що у зв`язку з прийняттям 25.11.2016 порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів у 2017 році земельні ділянки, в відомостях, про які цільове призначення встановлено з кодом УКЦВЗ, мають бути приведені у відповідність до КВЦПЗ, а саме змінено значення коду УКЦВЗ на значення коду КВЦПЗ. Вказав, що відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до порядку ведення Державного земельного кадастру відкрито Поземельну книгу. При цьому, забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Стверджує, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз О.В., з огляду на ненадання позивачем необхідних документів для внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, прийнято у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та постанови Кабінету від 17.10.2012 за № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та не підлягає скасуванню. Щодо коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі 3,0 вказує, що відповідно до примітки до Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політик та продовольства України від 25.11.2016 за № 489 відсутні підстави для застосування іншого, оскільки в Державному земельному кадастрі на спірну земельну ділянку обліковується інформація про код цільового призначення 1.11.6, якого не має в КВЦПЗ.

Третя особа, Харківська міська рада в наданому до суду відзиві на апеляційну скаргу, просила суд відхилити вимоги апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначила, що ТОВ «Константа-2012» не зверталась до Харківської міської ради із проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, а тому враховуючи відсутність такого документу, державним кадастровим реєстратором відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, правомірно, у відповідності до вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та ЗК України, прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Також зауважила, що визначення та встановлення цільового призначення земельної ділянки згідно з класифікацією видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) має суттєве значення для подальшого оформлення орендних відносин, оскільки розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки прямо пропорційно залежить від її цільового призначення, відповідно до якого визначається коефіцієнт її функціонального використання (Кф). У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код КВЦПЗ для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, застосовується із значенням 3,0. Вважає, що рішення Харківської міської ради від 24.02.2016, в якому було визначено, що передається в оренду земельна ділянка з цільовим призначенням 11.02, не може бути підставою для внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, дані про яке, виходячи зі змісту ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», вносяться виключно на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням 4-ї сесії Харківської міської ради 7-го скликання від 24.02.2016 №142/16 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Товариству з обмеженою відповідальністю Константа-2012 було надано в оренду строком до 01.03.2021 земельну ділянку, що належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер :11:001:0003) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код КВЦПЗ 11.02) площею 10,0702 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі, допоміжні та складські будівлі і споруди) по АДРЕСА_1 .

26 серпня 2016 року між Харківською міською радою та ТОВ Константа-2012 було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2016, номер запису про інше речове право: 18322892.

Відповідно до Витягу №576/16 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.03.2016 №97-20.08-3-723/32-16 в графі "Коефіцієнт Кф" зазначена цифра "1,2", який прямо пропорційно впливає на розмір нормативної грошової оцінки і збільшення цього коефіцієнту збільшує розмір плати за землю (земельний податок та орендну плату за землі державної та комунальної власності).

Рішенням 25-ї сесії Харківської міської ради 7-го скликання від 27.02.2019 №1474/19 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, а також визначено, що нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.

Рішенням 32-ї сесії Харківської міської ради 7-го скликання від 19.12.2019 №1908/19 затверджено Порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.

Відповідно до п.п. 2.1. та 2.2. Порядку зміна нормативної грошової оцінки земель міста Харкова відповідно до рішення Харківської міської ради є підставою для внесення змін до договорів оренди землі, крім договорів оренди землі, що укладені за типовою формою, затвердженою рішенням ХМР від 17.04.2019 №1554/19 "Про затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові". Зміни до договору оренди землі оформлюються додатковою угодою.

10.07.2020 на адресу позивача від Харківської міської ради надійшов лист Про зміну договору оренди землі від 23.06.2020 №4860/0/225-20, в якому третя особа зазначила про те, що у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова (рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 №1474/19 та від 18.12.2019 №1908/19) змінився і розмір орендної плати за землю.

Додатками до листа були розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2018 №431/20, та проект додаткової угоди до Договору оренди землі, в якому пропонувалось викласти його пункти у новій редакції, зокрема пункти 5 та 16 в наступній редакції:

Пункт 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання додаткової угоди становить 327030614,00 (триста двадцять сім мільйонів тридцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Пункт 16. Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, код КВЦПЗ - відсутній.

Позивач 22.07.2020 отримав Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4858. В графі "Коефіцієнт Кф" зазначена цифра "3,0", а в графі "Цільове призначення земельної ділянки" зазначено "У відомостях ДЗК відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель".

Вважаючи помилковим зазначення в графі "Коефіцієнт Кф" - "3,0", а в графі "Цільове призначення земельної ділянки" зазначено "У відомостях ДЗК відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель" цільового використання вказаної земельної ділянки, ТОВ "Константа-2012" звернулось через Центр надання адміністративних послуг м. Харкова до державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з приводу зміни індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) з "1.11.6" (код УКФВЗ) на "11.02" (код КВЦПЗ).

Проте, рішенням № РВ-020 від 03.09.2020 державний реєстратор відмовив у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з посиланням на ненадання до заяви проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву позивача про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведення відповідачем правомірності прийнятого державним кадастровим реєстратором відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз О.В. рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) про земельну ділянку від 03.09.2020 за №РВ-2020. Так, за висновком суду першої інстанції, враховуючи, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" не відповідала формі, встановленій у додатку 12 до Порядку №1051, та до неї не було додано документації із землеустрою разом із електронним документом, у Державного кадастрового реєстратора були відсутні будь-які правові підстави вносити відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру в частині зміни коду цільового призначення земельної ділянки.

Також, суд першої інстанції, з посиланням на відсутність нормативно закріпленого обов`язку у відповідача приводити земельні ділянки із кодом УКЦВЗ у відповідність до КВЦПЗ, та порядку вчинення таких дій, зазначив про безпідставність доводів позивача про наявність такого обов`язку у зв`язку із прийняттям 25.11.2016 Порядку № 489.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що рішення 4-ї сесії Харківської міської ради 7-го скликання від 24.02.2016 №142/16 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд, за змістом якого спірна земельна ділянка надається за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення та має код КВЦПЗ 11.02, не може бути підставою для внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, які виходячи зі змісту ст. 21 Закону України Про Державний земельний кадастр та ст. 20 Земельного кодексу України вносяться виключно на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, а в матеріалах справи відсутні докази того, що такий проект позивачем виготовлявся та дозвіл на його отримання надавався Харківською міською радою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/12807/2020 не відповідає, а вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що спірні відносини склалися внаслідок відмови позивачу у внесенні змін до індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) з "1.11.6" (код УКФВЗ) на "11.02" (код КВЦПЗ) до Державного земельного кадастру, при цьому відповідач вважав, що для внесення таких змін ТОВ Константа-2012 повинно було надати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За визначенням ч.1 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Положеннями ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 № 1378-IV (далі Закон № 1378-IV ) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч.2 ст. 20 Закону № 1378-IV), який відповідно до ч.3 ст.23 Закону № 1378-IV видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В свою чергу, технічна документація складається за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок (ч.1 ст. 20 Закону № 1378-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон № 858-IV) цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації (ч.1 ст.25 Закону № 858-IV).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради АР Крим, Ради міністрів АР Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Колегією суддів встановлено, що за наявною в матеріалах справи копією проекту відведення земельної ділянки з кадастровим номером - :11:001:0003 для обслуговування нежитлових будівель Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЗК» м. Харків, вул. Достоєвського, 1 Червонозаводський район, арх.№ 02928 січень 2004 року та пояснювальної записки до зазначеного проекту (а.с.88-94), вказану земельну ділянку площею 10,0702 га відповідно до Українського класифікатора цільового призначення землі (УКЦВЗ), затвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року N14-1-7/1205, за кодом 1.10.4 класифіковано землі населених пунктів промисловості по виробництву будівельних матеріалів (за винятком будівельних майданчиків), тобто віднесено до земель промисловості, оскільки код - 1.10.4 (землі промисловості по виробництву будівельних матеріалів (за винятком будівельних майданчиків)).

Відповідно до висновку Харківської міської ради Харківської області виконавчого комітету Головного управління містобудування, архітектури та земельних відносин Управління містобудування та архітектури від 28.01.2004 № 603 встановлено, що рішенням Харківської міської Ради від 24.09.2003 № 186/03 ТОВ «ЗЗК» надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель по вул. Достоєвського № 1; по містобудівним нормативам можливо розміщувати у промисловій зоні, фактично земельна ділянка розташована у промисловій зоні.

Копією Висновку № 299 державної землевпорядної експертизи від 04.02.2004 року підтверджено позитивне погодження проекту відведення ТОВ «ЗЗК» для обслуговування нежитлових будівель по вул. Достоєвського, 1 у Червонозаводському районі м. Харкова згідно з рішенням Харківської міської ради від 24.09.2003 року № 186/03.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером - :11:001:0003, яку за проектом відведення земельної ділянки класифіковано саме за кодом 1.10.4, відповідає цільовому призначенню категорії землі промисловості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що внаслідок визнання ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій» банкрутом та в порядку реалізації майна боржника відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.05.2012, ТОВ «Оберіг» () придбало нерухоме майно, яке знаходилось за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 1.

Державну реєстрацію вищевказаного нерухомого майна здійснено КП «ХМ БТІ» 11.05.2012, номер запису 3646 в книзі 1, за реєстраційним номером 36587503.

12 жовтня 2012 року ТОВ «Оберіг 2012» прийняло рішення про припинення товариства шляхом його поділу на дві юридичні особи, одна з яких ТОВ «Константа 2012» () - позивач по даній справі.

24 грудня 2012 року між ТОВ «Оберіг 2012» та ТОВ «Константа 2012» підписано акт приймання-передачі майна, за яким на баланс позивача передано зазначене вище нерухоме майно.

До суду апеляційної інстанції не надано доказів, що вказана нерухомість та земельна ділянка (кадастровий номер :11:001:0003) зазнала змін щодо цільового призначення, а тому у суду відсутні підстави вважати, що такі зміни відбулись. При цьому колегією суддів також враховується інформація з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 576/16 від 28.03.2016, виданого Управлінням Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0003, відповідно до якої цільове призначення -для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські будівлі і споруди), функціональне використання - землі промисловості, місцезнаходження м.Харків, вул.Достоєвського, 1, площа 100702 кв-2, власник (користувач) ТОВ«Константа 2012».

За таких обставин, слід дійти висновку, що земельна ділянка (кадастровий номер №:11:001:0003) була надана позивачу в оренду за рахунок земель з цільовим призначенням землі промисловості. Зворотного відповідачем не доведено.

Слід зазначити, що в силу ч.1 ст.19 ЗК України виготовлення проекту землеустрою з дотриманням відповідної процедури потребує саме зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії в іншу), що у спірних відносинах місця не мало, оскільки надана позивачу земельна ділянка (кадастровий номер №:11:001:0003) первинно була відведена саме як землі промисловості.

На підтвердження вищенаведеного також свідчить зміст рішення Харківської міської ради № 142/16 від 24.02.2016 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» про надання в оренду земельної ділянки (кадастровий номер №:11:001:0003) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код КВЦПЗ 11.02) для експлуатації та обслуговування тих самих нежитлових приміщень по вул. Достоєвського,1, м. Харків.

Пунктом 1.1 договору оренди землі від 26.08.2016 між Харківською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «Конснтанта-2012» (Орендар) передбачено, що Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться в м. Харків, вул. Достоєвського, 1.

Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер №:11:001:0003) загальною площею 10.0702 га.

Враховуючи, що зміни цільового призначення спірної земельної ділянки не відбулось, а також те, що Рішенням Харківської міської ради класифіковано за кодом КВЦПЗ 11.02 (відповідно до Класифікатора земель 2010 року входить до секції «J» - Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» Розділу «11» - Землі промисловості (землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд), код підрозділу «11.02» - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), колегія суддів вважає, що цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер №:11:001:0003) - землі промисловості.

Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 по земельній ділянці (кадастровий номер :11:001:0003) значиться індекс цільового призначення «1.11.6 - Іншої комерційної діяльності» згідно з чинним на той час Класифікатором земель 1998 року (УКФВЗ) (введеного в дію листом Держкомзему України від 24.04.1998 року №14-1-7/1025) категорія земель «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення».

Відповідачем не надано жодних пояснень з приводу обставин, що стали підставою для помилкового внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки саме за кодом 1.11.6 (іншої комерційної діяльності), оскільки за змістом документації із землеустрою, що зафіксовано і у Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.03.2016 (а.с.17), цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, а тому підстави для класифікації спірної земельної ділянки з кодом УКФВЗ 1.11.6 відсутні.

Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 № 1011/18306 (набрав чинності з 11.07.2017) затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Наказ № 548, КВЦПЗ, Класифікатор 2010), у зв`язку з чим запроваджено нові індекси цільового призначення земельних ділянок.

Пунктом 2 Наказу № 548 на голову Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, начальників головних управлінь Держкомзему в областях, містах Києві та Севастополі, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держкомзему було покладено зобов`язання забезпечити використання КВЦПЗ при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру.

У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені Класифікатором 2010, ані Наказом № 548, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом встановлено не було. Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ.

Тобто, обов`язок щодо використання КВЦПЗ при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру, в межах спірних правовідносин, покладено на відповідача.

У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені Класифікатором 2010, ані Наказом № 548, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом встановлено не було. Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Принципи ведення Державного земельного кадастру закріплені у ст. 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), серед яких виокремлюється принцип внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону № 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Нормами ч.1 ст.9 Закону № 3613-VI регламентовано, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону № 3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема, щодо цільового призначення (категорії земель, виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Нормами ч. 2 ст.21 Закону № 3613-VI передбачено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель:

на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення;

на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:

на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Положеннями п. д ч. 1 ст. 25 Закону № 3613-VI визначено склад відомостей про земельну ділянку, які містяться в Поземельній книзі, серед яких відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Порядок ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі Порядок № 1051).

Пунктом 117 Порядку № 1051 встановлено, що відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення:

1) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

2) нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

3) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку.

Згідно з п. 118 Порядку № 1051 внесення до Поземельної книги відомостей (змін про них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Враховуючи, що з 01.01.2017 почав діяти новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777, який є обов`язковим для територіальних органів Держгеокадастру при формуванні витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, та яким визначено процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, змінено розрахунок нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки.

Так, у зв`язку з прийняттям 25.11.2016 порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (який приведено у відповідність до Класифікації видів цивільного призначення земель), з 01.01.2017 року земельні ділянки, в відомостях про які цільове призначення встановлено з кодом УКЦВЗ, мають бути приведені у відповідність до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), а саме змінено значення коду УКЦВЗ на значення коду КВЦПЗ.

За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

З метою внесення даних до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів оформлюється електронний документ відповідно до вимог Порядку № 1051 (п. п. 1, 2 Розділу ІІІ Порядку).

Згідно з п. 5 розділу 11 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548.

Колегія судів зазначає, що код 1.10.4 - підприємств іншої промисловості, який визначено за УКЦВЗ знаходиться в межах розділу 1.10. Промисловості, а код 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за КВЦПЗ, знаходиться в межах розділу Землі промисловості.

Тобто, внаслідок введення КВЦПЗ відбулася зміна індексів цільового призначення земельних ділянок, а не цільового призначення або категорії спірної земельної ділянки. Такі зміни не є тотожними ані за суттю, ані за змістом, а тому не спричиняють однакових юридичних наслідків.

Відповідно до примітки № 2 до Додатку № 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів передбачено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0.

При визначенні нормативної грошової оцінки земель застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3,0, відбувається за тих умов, коли у відомостях Державного земельного кадастру відсутні дані про код цільового призначення земельної ділянки, визначений у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548. При цьому, перенесення відомостей та зміна коду щодо цільового призначення земельних ділянок у випадку наявності у Державному земельному кадастрі застарілої інформації з Українського класифікатора цільового використання землі на код класифікації видів цільового призначення в силу Наказу № 548 не є обов`язком позивача та не може слугувати підставою для застосування значно вищого показника коефіцієнту Кф внаслідок невчинення відповідних дій відповідачем, до повноважень якого віднесено ведення Державного земельного кадастра.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внаслідок введення в дію з 11.07.2017 Наказу № 548 не відбувалося скасування, оновлення та/або обов`язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок заміни кодів цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру, згідно з УКЦВЗ 1998, а навпаки, встановлено правила перенесення даних в автоматизованому порядку, без подання заяви про це власниками, користувачами, з визначенням відомостей про об`єкти відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів, зміна яких не є підставою для уточнення таких відомостей.

Оскільки відповідачем не виконано свого обов`язку щодо внесення до Кадастру відомостей про спірну земельну ділянку, зокрема, щодо її цільового призначення за КВЦПЗ, в автоматизованому порядку, що порушило права позивача, зокрема, принципи соціальної справедливості та стабільності у частині безпідставного збільшення нормативної грошової оцінки землі та, як наслідок, орендної плати, колегія суддів вважає дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі відділу в м. Харкові щодо застосування до коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, значення 3,0 при формуванні та видачі ТОВ «Константа-2012» (вул. Достоєвського, 1, м. Харків, 61009; ) витягу від 22.07.2020 за №4858 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки протиправними, що зумовлює задоволення позову в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання відповідача та третьої особи на необхідність звернення позивача до Харківської міської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки необґрунтованим, адже у межах спірних правовідносин зміна цільового призначення або зміна категорії земельних ділянок не відбувалася, а фактично змінено числові значення кодів цільового призначення земельних ділянок за новим Класифікатором 2010, що не є підставою для внесення до Державного земельного кадастру змін щодо цільового призначення земельної ділянки.

Таким чином, посилання відповідача в рішенні № РВ-020 від 03.09.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на ненадання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення є безпідставним та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № РВ-020 від 03.09.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що порушене право ТОВ «Константа-2012» підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ТОВ «Константа-2012» про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) як «11.02» з урахуванням відсутності факту зміни категорії землі та відсутності факту зміни виду використання земельної ділянки, що відповідає завданням адміністративного судочинства та слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно з п.1 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Оскільки суд першої інстанції під час вирішення спірних правовідносин дійшов помилкового висновку про відмову задоволенні позовних вимог, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/12807/2020 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З наявних в матеріалах справи оригіналів платіжних доручень АТ КРЕДОБАНК № 413 від 23.09.2020 та № 60 від 04.02.2021 вбачається, що ТОВ «Константа-2012» сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 6306,00 грн, та за подання апеляційної скарги 9459,00 грн.

Щодо розміру судових витрат зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір апеляційної скарги на рішення суду на рівні 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання юридичною особою позову немайнового характеру, складає 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 року - 2102,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання даного позову, становив 4204,00 грн., а відтак, розмір судового збору, який підлягав сплаті ТОВ «КОНСТАНТА-2012» за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року по справі № 520/12807/2020, становив 6306,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом дійсний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем, а також задоволення позовних вимог в повному обсязі судом апеляційної інстанції, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Харківській області на користь ТОВ «КОНСТАНТА-2012» витрати по сплаті судового збору в розмірі 10510,00 грн, у т.ч. за подання позову 4204,00 грн., за подання апеляційної скарги 6306,00 грн.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/12807/2020 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №РВ-020 від 03.09.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування до коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, значення 3,0 при формуванні та видачі ТОВ «Константа-2012» витягу від 22.07.2020 за №4858 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, ) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа-2012» (вул. Достоєвського, 1, м. Харків, 61009, ) про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0003) як « 11.02» з урахуванням відсутності факту зміни категорії землі та відсутності факту зміни виду використання земельної ділянки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-2012" (вул. Достоєвського, б. 1, м. Харків, 61102, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 09.04.2021 року