Справа № 380/12355/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

08 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід у справі №380/12355/20 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної ради про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди, -

встановив:

На розгляді у Львівському окружному адміністративному суді перебуває адміністративна справа №380/12355/20 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної ради про визнання протиправною бездіяльність голови Миколаївської районної ради Львівської області Зубрицького Тараса Богдановича та відшкодування за рахунок Державного бюджету ОСОБА_1 , людині похилого віку моральної шкоди, за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 900 мільйонів гривень. (суддя Мричко Н.І. ).

07.04.2021 до суду надійшла заява позивача про відвід судді Мричко Н.І. Вказана заява обґрунтована тим, що суддя Мричко Н.І. безпідставно вказала в ухвалі від 29.12.2020 про необхідність конкретизації позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відтак ухвала від 29.12.2020 є незаконною. Зазначене свідчить про необ`єктивність та упередженість судді Мричко Н.І. щодо розгляду справи.

Ухвалою суду від 07.04.2021 заяву про відвід головуючого судді Мричко Н.І. передано до відділу документального забезпечення та архіву Львівського окружного адміністративного суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 матеріали справи №380/12355/20 разом із заявою про відвід передано для розгляду судді Гулкевич І.З.

Згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до приписів ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі.

З врахуванням викладеного розгляд заяви про відвід у справі №380/12355/20 здійснюється у порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про відвід суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Cуд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява № 8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00)). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96) та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Підстави для відводу судді передбачені ст. ст. 36, 37 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Звернувшись із заявою про відвід, ОСОБА_1 покликалась на те, що суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України).

Зі змісту заяви про відвід видно, що позивач ОСОБА_1 фактично не згідний із процесуальним рішенням головуючого судді Мричко Н.І. у вказаній справі, зокрема, щодо підстав прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.12.2020.

У даному випадку доцільно зауважити, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також відповідно до приписів ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (чинний) здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Враховуючи такі норми чинного законодавства, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Позивачем не наведено фактів, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді при розгляді даної справи.

Будь-яких інших підстав для відводу судді, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, не встановлено.

Проаналізувавши викладені в заяві позивача доводи, суд дійшов до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді у даній справі.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді, - відмовити.

2.Адміністративну справу передати для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Гулкевич І.З.