Справа № 640/18393/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Київ № 640/18393/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНАДА ЛТД»

до Головного управління ДФС в м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення №205745-17 від 19.10.2018 про опис майна у податкову заставу, податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНАДА ЛТД» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № , яким застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних 129 262, 36 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу № 205745-17 від 19.10.2018 року на суму штрафних санкцій в розмірі 129 262, 36 грн. та рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року, винесене Головним управлінням ДФС в м. Києві.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення контролюючим органом вимог податкового законодавства, зокрема, контролюючим органом не складено квитанцію про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН; своєчасно не надіслано результатів перевірки визначених в актах перевірки, що мало своїм наслідком позбавлення подати заперечення на акт перевірки, що зумовили прийняття спірних податкових повідомлень-рішень без обґрунтованих пояснень останнього; оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № позивачу не направлялося, а тому визначені ним зобов`язання у розмірі 129 262, 36 грн вважаються неузгодженими й підстав для їх стягнення немає.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2018 року відкрито провадження у справі № 640/18393/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, вказавши, що податковий орган діяв у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ПРОМІНАДА ЛТД», за результатами чого складено акт камеральної перевірки від 27.04.2018 року № 5232/26-15-12-06-16/41005356, в якому вказано про порушення ТОВ «ПРОМІНАДА ЛТД», граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період 2017-2018 роки, передбачених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Не погодившись з висновками перевірки, ТОВ «ПРОМІНАДА ЛТД» подало заперечення на акт камеральної перевірки від 27.04.2018 року № 5232/26-15-12-06-16/41005356.

У відповідь на заперечення Головне управління ДФС в м. Києві повідомило позивача про те, що заперечення позивача залишено без розгляду, оскільки вони були подані з порушенням строків на оскарження.

За результатами перевірки, Головне управління ДФС в м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № , яким з огляду на порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовано до позивача штраф за затримку реєстрації податкових накладних на суму 129 262, 36 грн.

За твердженнями позивача, всупереч положенням чинного законодавства, податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № останньому контролюючим органом не надіслано.

Контролюючим органом також оформлено податкову вимогу № 205745-17 від 19.10.2018 року на суму штрафних санкцій в розмірі 129 262, 36 грн. та прийнято рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року.

Разом з тим, з відзиву відповідача податкова вимога № 205745-17 від 19.10.2018 року відкликана.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № протиправним, а податкову вимогу № 205745-17 від 19.10.2018 року на суму штрафних санкцій в розмірі 129 262, 36 грн та рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року, винесене Головним управлінням ДФС в м. Києві такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, у той час як податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 4.1.175 пункт 14 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 59.1 та пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Поряд з цим, відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до підпунктів 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Системний аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, тоді як податкова вимога може бути надіслана платнику податку тільки у разі наявності у нього податкового боргу, що також є умовою для прийняття рішення про опис майна платника податків у податкову заставу.

Беручи до уваги той факт, що позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, ним не отримувались, суд приходить до висновку, що податкове зобов`язання визначене відповідачем не набрало статусу податкового боргу, а отже надіслання позивачу податкової вимоги є передчасним.

Так, пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Крім того, порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 з метою встановлення єдиного порядку надіслання податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок № 1204), визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Розділом III Порядку № 1204 передбачаються вимоги щодо порядку надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (заступнику керівника) контролюючого органу. Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1204).

Разом з тим, суд зауважує, що доказів направлення позивачу податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано, що, у свою чергу, дає підстави вважати, що такі рішення не були вручені позивачу у відповідності до вимог податкового законодавства.

Наявна в матеріалах справи копія треку почтового відправлення не є належним та достатнім доказом факту відправлення контролюючим органом позивачу податкового повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № в порядку та строках, передбачених податковим законодавством, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, в розрізі положень частини 2 статті 72 КАС України встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України).

Разом з цим, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 74 обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, враховуючи встановлений податковим законодавством обов`язок контролюючого органу належним чином надсилати податкові повідомлення-рішення, які у свою чергу, є підставою для виникнення у такого платника обов`язку сплатити визначене контролюючим органом грошове зобов`язання у встановлені пунктом 287.5 статті 87 Податкового кодексу України строки - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, посилання відповідача на наявність у позивача згідно даних інтегрованих карток несплаченого узгодженого грошового зобов`язання та формальна наявність податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу не підтверджують підстав виникнення у позивача податкового боргу, як і не свідчать про наявність обставин виникнення у позивача обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Відтак, суд не вбачає законних підстав для надсилання позивачу податкової вимоги від № 205745-17 від 19.10.2018 року на суму штрафних санкцій в розмірі 129 262, 36 грн. та рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року, винесене Головним управлінням ДФС в м. Києві.

Що ж стосується тверджень позивача про порушення строків направлення акту перевірки суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що акт камеральної перевірки після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається платнику податків для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. В свою чергу, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) платник податків має право продати, зокрема, заперечення на акт перевірки.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів своєчасного відправлення акту камеральної перевірки платнику податків. Натомість, на підтвердження порушення встановлених строків контролюючим органом позивачем надано копію конверта поштового відправлення з датою відправки 04.05.2018 року, що свідчить про пропуск відповідачем встановленого законодавством строку на 1 робочий день.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що контролюючим органом порушено приписи податкового законодавства, а саме допущено істотні процедурні порушення, які, на думку суду, є достатніми для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № , яким застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних 129 262, 36 грн. та, відповідно, скасування рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року, винесене Головним управлінням ДФС в м. Києві.

Водночас, з відзиву відповідача вбачається, що податкова вимога № 205745-17 від 19.10.2018 року на суму штрафних санкцій в розмірі 129 262, 36 грн. за ініціативою контролюючого органу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 938,94 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1 938,94 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНАДА ЛТД» (01004, м. Київ, вул. Михайлівська, 24-А, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення №205745-17 від 19.10.2018 про опис майна у податкову заставу, податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року № , яким застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних 129 262, 36 грн.;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення № 205745-17 про опис майна у податкову заставу від 19.10.2018 року, винесене Головним управлінням ДФС в м. Києві.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНАДА ЛТД» (01004, м. Київ, вул. Михайлівська, 24-А, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 938,94 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст. ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур