Справа № 460/121/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2021 року м. Рівне №460/121/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Клекотка Ю.О.,

відповідача: представник Здибель І.О., Циріль О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЗахідного офісу Держаудитслужби
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Західного офісу Держаудитслужби (далі -відповідач) та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03.12.2020 № 575-р "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 "; поновити позивача на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді; стягнути з Західного офісу Держаудитслужби на користь позивача розмір середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді. Також позивач просила стягнути витрати на правову допомогу.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що підставою для її звільнення відповідач вказав введення в дію нової структури та штатного розпису і, як наслідок, виведення зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області посади головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю, яку до цього займала позивач. Позивач вважає, що наслідком зміни структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області є скорочення штату або чисельності працівників та означає, що посада, яку раніше обіймала позивач, виводиться із штатного розпису, що є однією із підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону "Про державну службу". Позивач вважає, що підставою її звільнення могло бути скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців (п.1 ч. 1 ст. 87 Закону), а не зміна істотних умов державної служби (п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону). Покликаючись до частин першої, другої статті 235 КЗпП України, зазначила, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на iншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 11.01.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 20.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що Наказом Західного офісу Держаудитслужби № 189 від 07.10.2020 «Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби» введено в дію з 07.10.2020 структуру Західного офіс Держаудитслужби та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби. Згідно з означеним документом Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області повинно бути укомплектованим в кількості 74 штатних одиниці. При цьому відділ організаційної роботи Управління сформований в кількості 4 особи - державні службовці, а саме: 1 начальник відділу, 2 головних державних аудитори; 1 головний державний фінансовий інспектор. Так, зміни до штатної структури полягають у виведенні посад заступника начальника відділу організаційної роботи Управління та головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю. Поряд з цим, введено додаткову посаду головного державного аудитора. Так, згідно з п.1.5 посадової інструкції головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, що затверджена начальником Західного офісу Держаудитслужби 14.05.2018, на дану посаду призначається особа, яка відповідає загальним і спеціальним вимогам до професійної компетентності. До спеціальних вимог віднесено освіту фінансово-економічного або гуманітарного спрямування. Позивачем отримано спеціальність гуманітарного спрямування, а саме "журналістика, спеціалізація - редагування наукової, технічної та інформаційної літератури". При цьому, на посаду головного державного аудитора може бути призначена особа з освітою економічного спрямування. Відтак, призначення позивача на вакантну посаду головного державного аудитора в межах відділу організаційної роботи Управління не було можливе з об`єктивних на це причин. Відповідач звернув увагу на врегульованість поняття «зміни істотних умов державної служби» (ст. 43 Закону № 889). Так, зміною істотних умов державної служби вважається зміна основних посадових обов`язків (п.2 ч. 1 cт. 43 Закону № 889). Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною icтoтниx умов державної служби, він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі. Згідно з ч. 2 означеної статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця. Повідомленням, з яким ознайомилась позивач 04.11.2020, їй запропоновано продовжити проходження державної служби шляхом виконання посадових обов`язків за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління. Окрім повідомлення для ознайомлення з потенційним місце проходження державної служби позивачу надано посадову інструкцію головного спеціаліста вказаного вище відділу. Ознайомлення з документами засвідчено підписами на повідомленні. Відтак, право позивача на проходження державної служби відповідачем забезпечено в повному обсязі та у відповідності до вимог чинного законодавства. Заява про звільнення від 03.12.2020 написана власноручно ОСОБА_1 з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

Відповідач вважає, що позивач помилково ототожнює поняття "звільнення при скороченні посади державної служби" та "припинення у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов". Саме відмова від запропонованої посади в порядку ч.3 ст.87 Закону № 889 й стала підставою для припинення державної служби з подальшим звільненням позивача. Твердження позивача щодо відсутності факту зміни істотних умов проходження державної служби відповідач вважає безпідставними. За наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Протокольною ухвалою від 17.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача просив у позові відмовити з мотивів, наведених у відзиві. Додатково повідомив, що підставою звільнення позивача не було виведення її посади з штатного розпису, а стаття 41 Закону України "Про державну службу". Зауважив, що позивачу, яка обіймала посаду головного спеціаліста, було запропоновано рівнозначну посаду головного спеціаліста, з аналогічними умовами оплати праці. Зміна істотних умов державної служби в даному випадку полягає в зміні посадових обов`язків головного спеціаліста в структурі Управління. Звільнення позивача вважає правомірним.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Матеріалами справи стверджується, що наказом Західного офісу Держаудитслужби від 03.05.2018 № 126 (а.с.72-73) "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби" введено в дію з 03.05.2018 затверджені Головою Державної аудиторської служби України структуру та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби на 2018 рік із встановленою чисельністю працівників в кількості 710 одиниць, в тому числі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області у складі 12 структурних підрозділів із штатною чисельністю 73 одиниці. До структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області входить, зокрема, відділ організаційної роботи, до якого включені посади: начальник відділу -1, заступник начальника відділу - 1, головний державний аудитор - 1, головний державний фінансовий інспектор -1, головний спеціаліст з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю - 1, всього - 5 (а.с.74-75).

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 15.05.2018 № 152-р "Про переведення працівників" переведено з 15.05.2018, зокрема, ОСОБА_1 , головного спеціаліста по взаємодії зі ЗМІ та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи, на посаду головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи (а.с.76).

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 07.10.2020 № 189 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби" введено в дію затверджену Головою Державної аудиторської служби України структуру та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби на 2020 рік, (а.с.19-37) із встановленою чисельністю працівників в кількості 730 одиниць, в тому числі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (а.с.29-31) штатною чисельністю 74 одиниці.

Відповідно до штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби на 2020 рік в штат Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненськой області входять, зокрема:

- відділ організаційної роботи, до якого включені посади: начальник відділу -1, головний державний аудитор - 2, головний державний фінансовий інспектор - 1, всього - 4;

- відділ адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни, до якого включені посади: начальник відділу - 1, головний спеціаліст - 1, водій легкового автомобіля - 1, всього - 4.

Суд встановив, що у зв`язку із введенням в дію з 07.10.2020 нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби, відповідно до статті 43 Закону України "Про державну службу" повідомлено головному спеціалісту з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області ОСОБА_1 про наступну зміну істотних умов державної служби по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення повідомлення, за посадою яку вона обіймає, а саме зміну основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області цієї посади. В повідомленні також зазначено, що позивач буде проходити державну службу та виконувати посадові обов`язки за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Вказано, що згідно зі статтею 43 Закону України "Про державну службу" позивач має право на свій розсуд погодитися зі зміною істотних умов державної служби або відмовитися від продовження проходження державної служби на нових умовах. У разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах їй необхідно подати керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" або заяву про переведення на запропоновану посаду не пізніше як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Роз`яснено, що у разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах трудовий договір з нею буд припинено на підставі пункту 6 статті 83 Закону України "Про державну службу" з виплатою згідно з частиною третьою статті 83 цього Закону вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати. Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням не надійдуть зазначені вище заяви, вона вважається такою, що погодилась на продовження проходження державної служби (а.с.79).

ОСОБА_1 з посадовою інструкцією головного спеціаліста вказаного вище відділу запропонованої посади ознайомилась під підпис та примірник повідомлення отримала 04.11.2020, що позивач не заперечує.

03.12.2020 ОСОБА_1 подала заяву відповідачу про припинення державної служби та звільнення її 03.12.2020 із займаної посади у зв`язку з її незгодою на продовження державної служби у зв`язку зі зміною істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" (а.с.82).

Суд встановив, що наказом Західного офісу Держаудитслужби № 575-р від 03.12.2020 "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із введенням в дію нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби (наказ Західного офісу Держаудитслужби від 07.10.2020 № 189 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби"), а саме зміною основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю, наказано припинити державну службу та звільнити 03.12.2020 ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області у зв`язку із її незгодою на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу". Підстава: заява ОСОБА_1 від 03.12.2020, повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 04.11.2020 (а.с.8).

Не погодившись з наказом Західного офісу Держаудитслужби № 575-р від 03.12.2020, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оспорений наказ на відповідність зазначеним вище критеріям правомірності, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (ч.1 ст.3 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Підстави для припинення державної служби визначені в частині першій статті 83 Закону №889-VIII, відповідно до якої державна служба припиняється, зокрема:

4) за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону);

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Наведені підстави припинення державної служби є самостійними, різними за своїм правовим змістом і не можуть існувати одночасно.

Частиною третьою статті 83 Закону №889-VIII встановлено, що в разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 6 і 7 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону №889-VIII зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Згідно з ч.4 ст. 43 Закону №889-VIII про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Таким чином, в статті 43 Закону №889-VIII встановлено вичерпний перелік випадків, наявність яких свідчить про зміну істотних умов державної служби. Для застосування п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону №889-VIII, як підстави для припинення державної служби, має бути наявною сукупність двох обставин: незгода державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби та подання державним службовцем заяви на звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII встановлено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

Відповідно до ч.4 ст.87 Закону №889-VIII у разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що в спірній ситуації має місце зміна основних посадових обов`язків державного службовця, з урахуванням такого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону №889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

За обставинами справи, судом встановлено, що припинення державної служби та звільнення позивача з займаної посади було зумовлене уведенням з 07.10.2020 в дію нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби, наслідком чого було виведення з штатного розпису відповідача посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Суд вважає необхідним зазначити, що зміна структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області не віднесена до обставин, з якими законодавець в статті 43 Закону №889-VIII пов`язує зміну істотних умов праці.

Водночас, об`єктивно відсутні підстави для висновку про зміну посадових обов`язків за посадою головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, позаяк в новому штатному розписі відповідача така посада взагалі не передбачена.

Окрім цього, порівнявши посадові інструкції за вказаною посадою (а.с.77-78) та запропонованою позивачу посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (а.с.80-81), суд встановив, що посадові обов`язки за такими посадами державної служби є різними, отже відсутні підстави вважати такі посади спорідненими, оскільки жодний з обов`язків, передбачених посадовою інструкцією за посадою головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи, не збережено в посадовій інструкції за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

З урахуванням наведеного, повідомлення позивача про зміну істотних умов праці, а саме зміну основних посадових обов`язків за посадою, яку вона обіймала, суд вважає безпідставним та необґрунтованим. Тому, подання державним службовцем заяви про звільнення на підставі п. 6 ч.1 ст.83 Закону №889-VIII не може бути самостійною та достатньою підставою для припинення державної служби з такої підстави, оскільки відсутні підстави для висновку про зміну посадових обов`язків за посадою державної служби.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку, що наслідком зміни структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області є виведення із штатного розпису посади, яку обіймала позивач, без збереження посадових обов`язків за такою посадою в складі посадових обов`язків за іншою посадою. Тому, в спірній ситуації підставою звільнення позивача могло бути скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців (п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. l ст. 87 Закону), а не зміна істотних умов державної служби (п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону №889-VIII).

Водночас, суд не бере до уваги покликання представника відповідача в судовому засіданні на дотримання приписів ст.41 Закону №889-VIII, оскільки такою правовою нормою регулюються правовідносини, відмінні від спірних правовідносин.

Отже, підсумовуючи наведене, суд вважає, що наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03.12.2020 № 575-р про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, є необґрунтованим, без урахування всіх обставин, а тому підлягає скасуванню.

За приписами частин першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За такого правового регулювання, позовну вимогу про поновлення позивача на попередній посаді або на рівнозначній посаді слід задовольнити. Оскільки останнім робочим днем є день звільнення, відтак позивач підлягає поновленню на посаді з 04.12.2020.

З наданого представником відповідача розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.124), обчисленого у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 , суд встановив, що середньоденна заробітна плата позивача становить 534,82 грн.

Період часу з 04.12.2020 по 31.03.2021 налічує 80 робочих днів. Отже, на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 42785,60 грн (534,82 х 80).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності оскарженого рішення.

Отже, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються судові рішення про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу під час розгляду даної справи представником позивача надано суду договір № 33 про надання правничої допомоги від 21.01.2021 (а.с.99-105) та дублікат квитанції про оплату позивачем витрат на правову допомогу в цій справі в сумі 7000,00 грн (а.с.106).

Суд зауважує, що договір № 33 від 21.01.2021 про надання правничої допомоги є загальним, встановлює розмір гонорару адвоката за супровід справи в суді першої інстанції - 7000,00 грн, безвідносно до даної судової справи. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців (п.6.1. Договору).

Повноваження адвоката на представництво інтересів позивача в цій справі підтверджуються ордером від 21.12.2020 серія РН-762 № 1033 на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 в Рівненському окружному адміністративному суді № 33 від 21.12.2020 (а.с.9).

Отже, наданий представником позивача договір про надання правової допомоги № 33 від 21.01.2021 об`єктивно не може слугувати доказом для визначення розміру витрат на оплату роботи адвоката в цій справі, позаяк складений в часі пізніше, ніж виписаний ордер, та не слугував підставою для оформлення адвокатом відповідного ордера на надання правової допомоги.

З огляду на наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу належними доказами не підтверджені, а відтак не підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, визначені статтею 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного офісу Держаудитслужби (79007, вул. Костюшка, 8, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03.12.2020 № 575-р.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді з 04.12.2020.

Стягнути з Західного офісу Держаудитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2020 по 31.03.2021 в сумі 42785,60 грн (сума зазначена без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати її працівнику).

Судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплату середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко