Справа № 490/6104/20
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/6104/20
н/п 2-а/490/201/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморської держмитслужби про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чорноморської Держмитслужби про скасування постанови у справі порушення митних правил №0013/50400/19 від 25.02 2019 року.

При цьому, позивач просив визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними та поновити строк на оскарження зазначеної постанови.

В обґрунтування пропущеного строку звернення до суду позивач зазначає, що02.05.2020 року йому стало відомо про існування відносно нього виконавчого провадження з приводу адміністративного правопорушення, та того ж дня звернувся до відповідача з заявою про надання копії постанови про адміністративне правопорушення, яку отримав 22.06.2020 року.

Однак, до суду не звернувся, оскільки безробітний, має трьох неповнолітніх дітей, та знаходиться у скрутному матеріальному положенні. Лише 15.08.2020 року він звернувся до адвоката, з яким підписав договір на надання правових послуг, та після проведення останнім підготовки до надання доказів до позову, та 28.09.2020 року матеріали позову скеровані до Центрального суду м. Миколаєва.

Протоколом автоматизованого розподілу від 28.09.2020 року даний позов розподілений на суддю ОСОБА_2 , та отриманий нею 08.10.2020 року (з 02.10. по 08.10. суддя знаходилась у нарадчій кімнаті.).

Після виконання вимог ст. 171 КАС України та отримання даних щодо реєстрації місця проживання позивача, ухвалою від 15.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14.01.2021 року.

23.11.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12.01.2021 року від адвоката позивача Ксенжик К.В. надійшла відповідь на відзив, у якому вказав на безпідставність заперечень відповідача та просив про задоволення позову у повному обсязі.

Сторони до підготовчого судового засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 07.04.2021 року.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача просив розглянути справу у їх відсутність, відмовити у поновленні строку на оскарження постанови та залишити позов без розгляду.

Суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 171 ч.1 п.3, п.6 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 123,160,161,172 цього Кодексу, а також чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАСУ, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до приписів п. 5 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень п.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 9901/325/19.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах адміністративного позову докази, встановив наступне.

Зі змісту позову встановлено, що при зверненні до суду позивачем оскаржуються постанова від 25.02.2019 року про порушення митних правил.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починаєтьсявід дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивачем вказано, що отримав постанову 22.06.2020 року, також це підтверджується матеріалами справи, оскільки наявна заява ОСОБА_1 від 02.06.2020 року (реєстрація відповідачем за номером КА/193/08-04 Д 34, та відмітка останнього про отримання постанови 22.06.2020 року).

За такого, не погоджуючись із отриманою постановою 22.06.2020 року, позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом лише 28.09.2020 року, тобто з порушенням строку.встановленого ст.122 КАС України.

Відповідно до ст.8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першої ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За такого, посилання позивача на необхідність збирання доказів адвокатом не є поважною причиною пропуску звернення до суду з позовом щодо захисту порушеного права.

Окрім того, виходячи із приписів ст.ст. 79, 80 КАС України, сторона, яка з поважних причин не може надати доказ, має право заявити клопотання про витребування доказу.

За такого, посилання позивача на визнання строку такого, що пропущений з поважних причин на збирання доказів є безпідставним.

Безпідставним є посилання позивача і на тяжкий матеріальний стан, як поважність строку на звернення до суду.

Так, ст. 133 КАС України передбачає можливість зменшення судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат судом, виходячи із майнового стану сторони.

При цьому, особа має право на отримання безоплатної правової допомоги при наявності тяжкого матеріального положення.

Законом також не передбачена обов`язковість участі адвоката при розгляді адміністративних справ.

У відповідності до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що підстав для визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду позивач не надав, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.286, 118, 121, 122, 123 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморської держмитслужби про скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Черенкова Н.П.