Справа № 280/4221/20
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4221/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року (суддя Бойченко Ю.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року позов задоволено.

Суд вирішив стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №808/8770/14 за період з 14.11.2019 по 25.05.2020 у сумі 292 816 (двісті дев`яносто дві тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 44 копійки, з якої утримати податки та інші обов`язкові платежі.

Запорізькою обласною прокуратурою подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції внаслідок порушення ст. 236 КЗпП України, ст. 9, 39 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» безпідставно стягнув саме з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час затримки виконання судового рішення, оскільки затримка виконання судового рішення відбулась не з вини Запорізької обласної прокуратури, шо виключає настання саме для цієї юридичної особи відповідальності за ст. 236 КЗпП України. Також зазначено про помилковість розрахування суми до стягнення.

Офісом Генерального прокурора також подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до ст. 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі можливе за умови добросовісного користування працівником наданими законом правами, а враховуючи подання позивачем заяви про добровільне виконання рішення суду про поновлення на посаді до офісу Генерального прокурора 21.01.2020 та те, що право на заняття адвокатською позивача було зупинене 25.05.2020 порушень ст. 236 КЗпП України з боку Офісу Генерального прокурора не вбачається.

Представник Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора апеляційні скарги підтримав.

Позивач проти задоволення апеляційних скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі № 808/8770/14 позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України № 1449к від 23 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24 жовтня 2014 року. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року по 13 листопада 2019 року у сумі 977 628,16 грн. В іншій частині позову відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місць у розмірі 9 667,95 грн. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області.

ОСОБА_1 звернувся до Генерального прокурора із заявою від 21.01.2020 про поновлення його на посаді заступника прокурора Запорізької області, до якої додав оригінал виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 14.11.2019 у справі №808/8770/14.

Листом Офісу Генерального прокурора від 28.02.2020 №06-524-20 позивача повідомлено, що рішення суду оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністратвиного суду, а отже питання щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді вирішуватиметься відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №808/8770/14 апеляційні скарги Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №808/8770/14 залишено без змін.

Листом Офісу Генерального прокурора від 21.04.2020 №06-524-20 стосовно поновлення позивача на посаді йому надано відповідь, аналогічну за змістом листу від 28.02.2020 №06-524-20.

Наказом Генерального прокурора від 26.05.2020 №138к ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24.10.2014. (п. 2 наказу).

Вважаючи, що має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №808/8770/14 за період з 14.11.2019 по 25.05.2020, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що рішення суду від 13.11.2019 у справі №808/8770/14 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області виконано 26.05.2020 шляхом прийняття наказу Генерального прокурора №138к, відтак позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно з ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч.2 ст.235 КзПП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Пунктом 3 ч.1 ст. 256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною другою статті 257 КАС встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі № 808/8770/14 в частині поновлення позивача на роботі добровільно виконана шляхом прийняття наказу від 26.05.2020 №138к, колегя суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Доводи апеляційних скарги зазначеного не спростовують.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 № 108/95-ВР із застосовуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995.

Відповідно до довідки Прокуратури Запорізької області від 22.06.2020 №18-370вих-20 розмір середньоденної заробітної плати позивача (з урахуванням коефіцієнта підвищення посадового окладу) становить 2 235,24 грн.

Як було встановлено судом першої інстанції, кількість робочих днів за період з 14.11.2019 по 25.05.2020 становила 131 день, що не є спірним, а отже належна до стягнення сума становить 292 816,44 грн. (131 день х 2 235,24 грн.).

Колегія суддів з вказаним розрахунком погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що у спірних правовідносинах відповідач не є роботодавцем та, відповідно, затримка виконання судового рішення про поновлення позивача відбулась не з його вини, що виключає застосування відповідальність за ст. 236 КЗпП, колегія суддів вважає помилковими.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що у відповідності до статей 1, 7 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, до складу якої входить, серед іншого, Офіс Генерального прокурора та обласні прокуратури, а отже несвоєчасне поновлення позивача на посаді Офісом Генерального прокурора, за умови отримання ним заробітної плати у Запорізькій обласній прокуратурі, не може бути підставою для відмови у виплаті середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 09 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш