Справа № 420/1651/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1651/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Еврейська, 14; ) про визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного розгляду звернення №14/Г-640 від 24.11.2020р. та наданні неповної та необ`єктивної відповіді на звернення, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправними бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, місто Одеса, вул. Єврейська, будинок 12,(юридична адреса: 65080, місто Одеса, вул. Філатова, 15-А) ідентифікаційний код юридичної особи 40108740) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за № 14/Г-640 від 24.11.2020 та наданні неповної та необ`єктивної відповіді №14/Г-640 від 03.12.2020р.;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, місто Одеса, вул. Єврейська, будинок 12 (юридична адреса: 65080, місто Одеса, вул. Філатова, 15-А) ідентифікаційний код юридичної особи 40108740) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за № І4/Г-640 від 24.11.2020 та надати відповідь з урахуванням висновків суду;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, місто Одеса, вул. Єврейська, будинок 12 (юридична адреса: 65080, місто Одеса, вул. Філатова, 15-А) ідентифікаційний код юридичної особи 40108740) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень) грн.

Ухвалою від 10.02.2021 р. відкрито провадження у справі та визначено, що її розгляд буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі вимог Закону України «Про звернення громадян» направила до Головного управління Національної поліції в Одеській області звернення, яке зареєстровано за № 14/Г-640 від 24.11.2020р., в якому просила надати підтвердження або спростування факту втрати документів, які були нею додані до заяви-рапорту № Г-8852 від 31.08.18 р. За результатами розгляду звернення позивач отримала відповідь №14/Г-640 від 03.12.2020р., з якої вбачається, що документи було повернуто листом № 9/Г-1569 від 13.09.2018р. Посилаючись на відсутність доказів направлення та повернення матеріалів, позивач зазначає, що останні втрачено відповідачем, а інформація, викладена в листі № 9/Г-1569 від 13.09.2018р., не відповідає дійсності та надана не на підставі об`єктивного розгляду її заяви, в зв`язку з чим просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви та надання неповної та необ`єктивної відповіді.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № ЕП/6/91/21 від 10.03.2021р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що за результатами розгляду заяви від 24.11.2020р. позивачу надано відповідь №14/Г-640 від 03.12.2020р. із зазначенням про повернення документів позивачу листом № 9/Г-1569 від 13.09.2018р. Щодо повідомлення про необхідність відновлення зазначених документів відповідачем не надано жодних відповідей, оскільки останні направлені позивачці та відповідачу не відомо що з ними сталося після повернення. Твердження позивача щодо відсутності розписки про отримання або доказів направлення на її адресу листа № 9/Г-1569 від 13.09.2018р. відповідач вважає безпідставними, оскільки надати такі докази позивач у зверненні не просила. Також зазначено про безпідставність вимог позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Головного управління Національної поліції в Одеській області з заявою від 24.11.2020р., в якій, посилаючись на тривале невиконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. по справі № 420/5278/19 щодо повторного розгляду заяви-рапорту № Г-8852 від 31.08.2018р. про виплату одноразової грошової допомоги та отриману інформацію (зі слів головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР в Одеській області) про втрату документів, які було додано до заяви-рапорту №Г-8852 від 31.08.2018р., просила: підтвердити чи спростувати цей факт; повідомити письмово про необхідність відновлення позивачу її документів (запитати в МСЕК дублікат довідки «про визначення у застрахованої особи втрати професійної працездатності у відсотках»), завірені копії інших документів (а.с. 13).

03.12.2020р. (вих. № 14/Г-640) Головним управлінням Національної поліції в Одеській області повідомлено, що документи для призначення одноразової грошової допомоги згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. по справі № 420/5278/19 повернуто листом № 9/Г-1569 від 13.09.2018 р. ГУНП в Одеській області зазначено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суд від 18.03.2020р. у справі № 420/5278/19 зобов`язано ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву (рапорт) позивача відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою КМУ №850 від 21.10.2015р.(далі-Порядок). Про необхідність надання зазначених в Порядку документів позивача повідомлено листами від 18.06.2020р. № 14/643, від 23.07.2020р. №14/819 (а.с. 14).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Законом України «Про звернення громадян» врегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

За приписами ч. 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

За приписами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заяву ОСОБА_1 від 24.11.2020р. розглянуто з дотриманням строку, встановленого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» (відповідь надано листом від 03.12.2020р. (вих. № 14/Г-640).

Судом встановлено, що відповідачем розглянуто звернення позивача по суті. Проте, на думку позивача, під час розгляду її звернення відповідач не провів об`єктивної та всебічної перевірки викладених фактів, надавши відповідь на звернення, яка є неповною та необ`єктивною.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у зверненні від 24.11.2020р. позивач просила: підтвердити чи спростувати факт втрати відповідачем документів, доданих нею до заяви-рапорту № Г-8852 від 31.08.2018р. щодо виплати їй одноразової грошової допомоги; повідомити письмово про необхідність відновлення позивачу її документів (запитати в МСЕК дублікат довідки «про визначення у застрахованої особи втрати професійної працездатності у відсотках»), завірені копії інших документів (а.с. 13).

Як вбачається з відповіді на звернення (вих. № 14/Г-640 від 03.12.2020р.), Головним управлінням Національної поліції в Одеській області повідомлено позивача, що документи для призначення одноразової грошової допомоги згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. по справі № 420/5278/19 повернуто листом №9/Г-1569 від 13.09.2018р. При цьому зазначено, що рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суд від 18.03.2020р. у справі № 420/5278/19 зобов`язано ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву (рапорт) позивача відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою КМУ №850 від 21.10.2015р.(далі-Порядок). Про необхідність надання зазначених в Порядку документів позивача повідомлено листами від 18.06.2020р. № 14/643, від 23.07.2020р. №14/819 (а.с. 14).

У цьому контексті суд вважає, що звернення позивача розглянуто відповідачем з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», а саме розглянуто у встановлені законом строки та надано відповіді на питання, викладені у заяві. Твердження позивача про те, що відповідач під час розгляду її звернення не провів об`єктивної та всебічної перевірки викладених у ньому фактів, надавши відповідь на звернення, яка суперечить чинному законодавству та є неповною, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо безпідставності позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Еврейська, 14; ) про визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного розгляду звернення №14/Г-640 від 24.11.2020р. та наданні неповної та необ`єктивної відповіді на звернення, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.