Справа № 160/4549/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року Справа № 160/4549/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняШевченко І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Мельника Юрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №64394101 -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця Мельника Юрія Анатолійовича, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Юрія Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження №64394101.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що в порушення норм діючого законодавства відповідач відкрив виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи.
Ухвалою суду від 30.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» та витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №64394101.
01.04.2021р. засобами електронного зв`язку та 06.04.2021р. засобами поштового зв`язку до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.
08.04.2021р. позивачем подано клопотання про долучення документів.
У судове засідання з`явився позивач, свою правову позицію підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.
Відповідач та третя особа до суду не прибули, належним чином повідомлялися про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Не погоджуючись із зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з даним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Пунктом 1 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень» передбачені виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця, до них відносять: територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Єдиний реєстр приватних виконавців України містить відомості про приватних виконавців, у тому числі виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Згідно відомостей з ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчим округом приватного виконавця Мельника Ю.А. є м.Київ.
Частиною 1 ст.3 Закону №1404 визначені виконавчі документи, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (п.3).
Частиною 2 ст.5 Закону №1404 визначений перелік рішень, за якими приватний нотаріус не має права здійснювати примусове виконання. До вказаних рішень не відносяться виконавчі написи нотаріусів.
Статтею 4 Закону №1404 встановлені вимоги до виконавчого документа, в якому повинно бути зазначено, крім іншого, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) боржника, адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Частинами 1-2 ст.24 Закону №1404 встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Таким чином, відповідач при відкритті виконавчого провадження діяв у відповідності до вимог законодавства.
Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд вважає необхідним врахувати висновки Верховного суду викладені в ухвалі від 25.01.2019 року по справі №511/1342/17, а також висновки Верховного Суду викладені у постанові від 09.12.2020 року по справі №460/3537/20, які полягають в тому, що правильне вирішення спору у вказаних категоріях справ залежить від того, чи знаходиться адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, що вказана у виконавчому документі, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону, є правомірним. У протилежному випадку приватний виконавець зобов`язаний повернути такий виконавчий документ.
Частиною четвертою статті 4 Закону №1404 установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника. Відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідно до вимог Глави 16 розділу II Порядку №296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис.
Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 139, 262, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко