Справа № 240/729/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/729/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини 2 статті 55, частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 16.12.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та здійснити нарахування та виплатити пенсію зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини 2 статті 55, частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 16.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що після того, як йому виповнилося 54 роки, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як особі, яка має статус потерпілого 3 категорії від аварії на Чорнобильській АЕС. На свою заяву позивач отримав відповідь про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з посиланням на те, що стаж позивача становить 17 років 11 місяців 14 днів і є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням віку. Вказана відмова і стала підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 15.03.2021 витребувано від сторін додаткові докази.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що загальний страховий стаж позивача становить 17 років 11 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії та свідчить про законну відмову позивачу у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

У відповіді на відзив позивач наполягає на тому, що при розгляді Житомирським окружним адміністративним судом справи №240/5786/20, рішення у якій набрало законної сили, встановлено, що страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців 05 днів. Це факт також не заперечувався відповідачем під час судового розгляду вказаної справи.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 3 категорії, зареєстрований та постійно проживає у місті Коростені Житомирської області, яке відповідно до постанови КМУ №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

У січні 2021 року ОСОБА_1 , після виповнення 55 років, звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про прийняття рішення щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому від наслідків аварії Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Відповідач листом від 24.12.2020 №0600-0303-8/75440 відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 21 рік. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 26.09.1983 та індивідуальних відомостей про застраховану особу до його страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 27.11.2000 по 22.12.2005, так як згідно даних реєстру застрахованих осіб відсутній заробіток для нарахування пенсії та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 9 Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено у статті 26 цього Закону, зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років з 01.01.2020 по 31.12.2020 - за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 цієї статті прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Суд враховує, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі абзацу п`ятого частини 2 статті 55 Закону №796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років до 01.01.1993, у зоні посиленого радіологічного контролю - не менше 4 років.

При цьому, особам, які додатково до вказаних вище умов, з моменту аварії по 31.07.1986 проживали у зоні гарантованого добровільного відселення встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки або у зоні посиленого радіологічного контролю - 2 роки.

Особам, які не працювали/не проживали в зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, а з розрахунку 1 рік за 2 роки проживання/роботи до 01.01.1993 - для осіб, які проживали/працювали у зоні гарантованого добровільного відселення, та 1 рік за 3 роки до 01.01.1993 проживання/роботи - для осіб, які проживали/працювали у зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-ІV.

Виходячи з наведеного, відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV наявність страхового стажу для призначення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 55 Закону №796-ХІІ має становити не менше 21 року (27-6) на момент досягнення пенсійного віку.

Вирішуючи питання про наявність у позивача необхідного страхового стажу, судом враховується, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №240/5786/20 встановлено, що 30.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, зареєстрованою за №596, про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, додавши відповідний перелік документів до цієї заяви, які відображені в розписці-повідомленні, зокрема: військовий квиток ( НОМЕР_2 ); довідку зі СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення (ОК-5, довідка ПП№231 від 30.01.2020; трудову книжку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (період роботи з 2000 року до 2005 року). Довідка від 13.02.2020 №1859/14/06-30-66-15, видана ГУ ДПС у Житомирській області, про сплату єдиного (фіксованого) податку не подавалась. За наявними документами до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності зараховані повністю. Згідно наданих документів та реєстру застрахованих осіб страховий стаж позивача на момент звернення становить 20 років 09 місяців 05 днів. Оскільки згідно поданих документів страховий стаж позивача становить 20 років 9 місяців 5 днів (що є недостатнім для призначення пенсії за віком із застосуванням норм частини 2 статті 55 Закону №796-ХІІ), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було відмовлено у призначенні пенсії позивачу через відсутність необхідного стажу роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, Житомирським окружним адміністративним судом при розгляді справи №240/5786/20 встановлені обставини щодо того, що страховий стаж позивача становить 20 років 9 місяців 5 днів. Рішення у цій справі набрало законної сили, а відтак у межах розгляду даної справи суд позбавлений можливості встановити по-іншому аналогічні обставини.

Після досягнення позивачем 54 років, у грудні 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки додаткового відпрацював з 13.08.2020 по 24.11.2020, збільшивши на 3 місяці 10 днів свій страховий стажу, якого було недостатньо для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як вимагав орган Пенсійного фонду.

Так, з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що позивач 13.08.2020 прийнятий на посаду завідувача складом, а 24.11.2020 звільнений за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України. Тобто, наразі позивач має достатній страховий стаж у розмірі 21 року.

Щодо доводів відповідача про відсутність факту сплати страхових внесків у період з 27.11.2000 по 22.12.2005, то суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст. 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

З правового аналізу викладених законодавчих норм убачається, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, де він працює.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 у справі №242/4935/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17 та від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а.

Таким чином, судом встановлено, що позивач має страховий стаж не менше 21 року (27-6 років), що підтверджено копією трудової книжки; позивач досягнув віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-ІV з врахуванням зменшення, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач з заявою про призначення пенсії та необхідними документами звернувся до відповідача 16.12.2020, то пенсія зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ повинна бути призначена позивачу з дня звернення за пенсією. дня звернення за пенсією.

Таким чином, оскільки на момент вчинення дій відповідачем щодо відмови у призначенні пенсії позивач відповідав критеріям, визначеним статтею 55 Закону №796-ХІІ та статтею 26 Закону №1058-ІV, суд дійшов висновку щодо протиправності таких дій відповідача.

Що стосується позовної вимоги про збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ, то суд зазначає, що відповідач ще не відмовляв позивачу у задоволенні цієї вимоги. Оскаржувана відмова прийнята Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України №796-ХІІ і підставою для відмови у її призначенні зі зниженням пенсійного віку вказано відсутність необхідного страхового стажу. Зважаючи на це, немає підстав для висновку, що права позивача у зазначеній частині є порушеними.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити як передчасних.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного суду України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги часткове задоволення позову та приписи ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72, 77, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 16.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 16.12.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.04.2021.

Суддя Н.М. Майстренко