Справа № 400/1273/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1273/20
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Шеметенко Л.П., Шевчук О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, --

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФ в Миколаївській області), в якому просив скасувати рішення ГУ ПФ в Миколаївській області № 161/03.18-р від 06.03.2020 року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих-20 від 27.02.2020 року.

Також позивач просив зобов`язати ГУ ПФ в Миколаївській області здійснити з 01.03.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до рішення Конституційного Суду України по справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих-20 від 27.02.2020 року, в розмірі 90% суми місячного заробітку, без обмеження максимального розміру.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На думку позивача, рішення відповідача про відмову у здійснені перерахунку його пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих-20 від 27.02.2020 року є протиправним та таким, що грубо порушує його право на соціальний захист, на отримання пенсії у розмірі, який відповідає нормам Конституції та законам України, нормам міжнародного права та судовій практиці.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.03.2020 року №161/03.18-р щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих. 20 від 27.02.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років за нормами рішення Конституційного Суду України по справі №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року і постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих. 20 від 27.02.2020 року в розмірі 90% суми місячного заробітку.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФ в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що до дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року, Кабінетом Міністрів України не був визначений порядок перерахунку пенсій прокурорів, а з 01.01.2020 року набрала чинності постанова КМУ від 11.12.2019 року №1155, якою затверджено нові посадові оклади, та пунктом 7 якої встановлено, що зміна розмірів окладів прокурорів не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про прокуратуру». Також апелянт зазначив, що позивач не має права на перерахунок пенсії, оскільки, на його думку, перерахунок пенсії може проводитися лише у разі зміни розмірів посадових окладів прокурорів після 13.12.2019 року, тобто після ухвалення рішення Конституційним Судом України у справі №7-р(ІІ)/2019.

В апеляційній скарзі позивач, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема позивач, зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги, що його право на перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром встановлено судовим рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року у справі № 473/3784/16-а, а тому відмова в задоволенні позовних вимог в цій частині є безпідставною.

Відповідач, ГУ ПФ в Миколаївській області, у відзиві на апеляційну скаргу зазначав про безпідставність доводів апеляційної скарги та наголошував на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права в частині обмеження розміру пенсії позивача її максимальним розміром, у зв`язку з чим просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Миколаївській області не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ГУ ПФ в Миколаївській області підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 залишенню без задоволення, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 з 20.09.2004 р. перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 №1789-ХІІ.

27 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення йому перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Постанови №657 та довідки про розмір заробітної плати, виданої Прокуратурою Миколаївської області від 27.02.2020 р. №18-86 вих-20.

Рішенням ГУПФ в Миколаївській області № 161/03.18-р від 06.03.2020 року відповідачем відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років. Зазначене рішення мотивоване тим, що за рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 частина 20 ст. 86 Закону №1789-XII підлягає застосуванню в первинній редакції, зокрема, пенсії, призначені працівникам прокуратури, перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, вказана норма закону діє з 13.12.2019 року. Будь-яких рішень щодо підвищення заробітної плати працюючим працівникам прокуратури після набрання чинності вказаного рішення не приймалось. Питання щодо проведення перерахунків пенсій працівникам прокуратури відповідно до заробітної плати працюючих прокурорів станом на 06.09.2017 року вказаним рішенням не розглядалось. Враховуючи вищезазначене, підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, позивач набув право на перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-86 вих-20 від 27.02.2020 року.

Визначаючи, що пенсія позивачу повинна бути перерахована без обмеження її граничного розміру, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково не погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон № 1789-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із ч. 12 вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ.

Отже, Закон №1789-ХІІ, зокрема, окрім положень ч. ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, втратив чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015 року.

Так, статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII визначено право прокурора на пенсійне забезпечення за вислугу років, незалежно від віку за наявності на день звернення відповідної вислуги років.

За правилами ч. 2 ст. 86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із ч. 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Разом з цим, у первинній редакції ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України, однак впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до численних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII.

Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з моменту прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ГУ ПФ в Миколаївській області про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача із посиланням на те, що після 13.12.2019 року Кабінет Міністрів не приймав рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, оскільки Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2019 № 7-р/2019 визнав неконституційними положення ч.20 ст.86 Закону № 1697-VII про те, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів, оскільки відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Зміни у грошовому забезпеченні вказаної категорії працівників врегульовані, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, що підтверджує виникнення обставин для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсію без обмеження граничного розміру пенсії, колегія суддів також вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб`єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Колегія суддів зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Відтак, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. В даному випадку відповідачем не обмежено максимальний розмір пенсії позивача, так як її перерахунок взагалі не було здійснено, а, в свою чергу, передчасне задоволення вимог щодо не обмеження граничного розміру пенсії позивача суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Посилання апелянта на те, що його право на отримання виплат пенсії без обмеження її розміру підтверджується відповідним висновком суду в іншій справі, на думку колегії суддів, висновків суду не спростовують, оскільки як зазначалося вже вище відмова відповідача у перерахунку пенсії стосувалася лише наявності у позивача саме права на перерахунок пенсії, а спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром не має.

Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії правильним, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Втім, колегія суддів, з урахуванням позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 20 січня 2021 року у справі №560/2120/20, приходить до висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 90% від суми місячної заробітної плати, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб`єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Як встановлено колегією суддів, основним питанням, що підлягає вирішенню в межах даного спору, є наявність у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року.

Питання ж щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Згідно матеріалів справи, відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та порядку здійснення відповідного перерахунку. Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Оскільки пенсійний орган ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачеві пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, відсутні.

Як зазначено вище, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по зразковій справі (про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019) № 560/2120/20 від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Великою палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ГУ ПФ в Миколаївській області, у зв`язку з чим рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року слід скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% - скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 08.04.2021 р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шевчук О.А. Шеметенко Л.П.