Справа № 520/7837/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 р.Справа № 520/7837/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.11.20 року по справі № 520/7837/2020

за первісним позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ"

до Державної екологічної інспекції у Харківській області

про визнання протиправним і скасування припису в частині,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 Позивач, Державна екологічна інспекція у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" , в якому просив суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ» у вигляді повного зупинення роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14 «Б-3» а саме: заторно-сусловарного котлу (V=l м3), Фільтру-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератору АПЕ 240 б/в до отримання ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ» відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела утворення викидів шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що проведеним заходом контролю встановлено порушення чинного законодавства України, а саме порушення ст.ст. 7, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», якою передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, крім того вимоги припису ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" не виконано.

21.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з зустрічним позов до Державної екологічної інспекції у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним і скасувати пункт перший припису Державної екологічної інспекції У Харківській області № 15/02-13 від 07.02.2020.

В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначено, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області не вжито передбачених законодавством заходів, зокрема, встановлених положенням про Державну екологічну інспекцію, щодо здійснення відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, а тому висновок контролюючого органу про те, що ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є недоведеним припущенням, оскільки в акті перевірки відсутнє обґрунтування факту здійснення викидів та назви забруднюючих речовин.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" про визнання протиправним і скасування припису в частині прийнято до розгляду з первісним позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та призначено подальший розгляд справи №520/7837/2020 за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 первісний позов Державної екологічної інспекції у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" у вигляді повного зупинення роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14 «Б-3» а саме: заторно-сусловарного котлу (V=l м3), Фільтру-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератору АПЕ 240 б/в до отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела утворення викидів шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області, поклавши контроль за виконанням рішення суду на Державну екологічну інспекцію у Харківській області.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним і скасування припису в частині - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення по справі за первісним позовом та прийняти постанову про задоволення зустрічного позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 24.01.2020 за №103/11-02, в термін з 27.01.2020 по 07.02.2020 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ», за результатами проведення якої складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 103/11-02/02-06 від 07.02.2020, який отримано та підписано уповноваженою особою підприємства.

Актом перевірки зафіксовано, що за адресою здійснення господарської діяльності підприємства а саме: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14 «Б-3» здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел а саме від: заторно-сусловарного котлу (V=l м3) (джерело викиду - зонт, що приєднаний до вентиляційної системи); Фільтру-чан/вір пул (V=l м3) (джерело викиду - зонт, що приєднаний до вентиляційної системи); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива (джерело викиду - труба вентиляційної системи); 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива (джерело викиду - труба вентиляційної системи); Парогенератор АПЕ 240 б/в, за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст. 7, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», якою передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу.

31.01.2020 Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис №22/03-13, пунктом 1 якого зобов`язано директора підприємства отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані положеннями Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №877-V, виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону №877-V, орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону №877-V, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 №312, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, природоохоронного законодавства.

Згідно з ст. 7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи. її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №877-V, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону №877-V, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вже зазначалось вище, вимогою п. 1 припису зобов`язано директора підприємства отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: заторно-сусловарного котлу (V=l м3); Фільтру-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива ; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератор АПЕ 240 б/в.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин; забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров`я.

Тобто, зі змісту вказаних норм законодавства з питань захисту атмосферного повітря, вбачається, що законодавець не сформулював вичерпного переліку джерел викидів, що обумовлено об`єктивною неможливістю передбачити наперед технологічні процедури та пристрої, які можуть бути задіяні у виробничих процесах.

При цьому визначення у ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднення атмосферного повітря та забруднюючої речовини, що у поєднанні з викладеним у цій же статті визначенням джерела викидів дає всі підстави для висновку про те, що як джерело викиду може бути кваліфікований будь-який об`єкт, існування (функціонування) якого не відкидає беззаперечно зміну стану атмосферного повітря внаслідок надходження фізично та хімічно непритаманних повітрю речовин.

Відповідно до п. 1.15.5 Наказу Міністерства навколишнього природного середовища та ядерної безпеки «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві» від 10.02.1995 № 7, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за № 61/597, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Вищевказане свідчить про те, що заторно-сусловарний котел (V=l м3); Фільтр-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератор АПЕ 240 б/в є стаціонарними джерелами викидів у розумінні вказаних вище норм права.

Тобто, вказані висновки спростовують доводи позивача щодо невіднесення вищевказаних об`єктів до Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 № 317.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел затверджений на виконання Порядку розроблення та затвердження нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780, що визначає вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітрянихсумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел.

Вищевказані нормативно-правові акти прийняті законодавцем з метою розроблення нормативів гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела та не встановлюють режиму правового регулювання отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а тому аргументи відповідача в цій частині є неприйнятними.

З урахуванням змісту Інструкції про зміст та порядок складання звіту про проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.02.1995 №7, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1995р. за №61/597; надалі Інструкція №7), зокрема, п.18, п.1.9, п.1.13, колегія суддів зазначає, що законодавець саме суб`єкта господарювання обтяжив обов`язком довести той факт, що будь-який пристрій, обладнання, устаткування, інша аналогічна річ тощо або не є джерелом викидів, або не вимагає одержання відповідного дозволу на експлуатацію з інших причин.

ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" посилаючись виключно на нездійснення Державною екологічною інспекцією у Харківській області відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення повітря, не довів суду, що заторно-сусловарний котел (V=l м3); Фільтр-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератор АПЕ 240 не є джерелами викидів та використання цих об`єктів не вимагає отримання відповідних дозволів.

Здійснення відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря є правом контролюючого органу, яке останній реалізує під час встановлення факту наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства.

Державна екологічна інспекція у Харківській області, здійснюючи державний нагляд за додержанням вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, уповноважена досліджувати як питання щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин, так і щодо додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря.

Зміст акту перевірки не містить інформації стосовно того, що ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" здійснюються наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, до матеріалів справи не надано доказів проведення позивачем розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, саме з метою здійснення якого проводиться відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Тобто, доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Як свідчать матеріали справи, правова позиція зустрічного позову ґрунтується виключно на тому, що заторно-сусловарний котел (V=l м3); Фільтр-чан/вір пул (V=l м3); 9 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; 5 Циліндро-конічних танків (ЦКТ) об`ємом V=2,5 м3, що розміщені на дільниці бродіння охмеленого сусла та доброджування молодого пива; Парогенератор АПЕ 240 не є стаціонарними джерелами викидів, з посиланням на норми права, які регулюють процедуру встановлення нормативів викидів та розрахунок понаднормових викидів у атмосферне повітря.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, в порушення правової позиції викладеної в зустрічному позові, ТОВ "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ", посилаючись на положення ч. 4 ст. 308 КАС України, подано до суду апеляційної інстанції Дозвіл № -5981 від 29.01.2021 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданий Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації.

Згідно з ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З урахуванням доводів та підстав зустрічного позову, а також вимог ч. 5 ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає, що наданий до суду апеляційної інстанції Дозвіл від 29.01.2021 № -5981 не спростовує правомірності висновків суду першої інстанції, а тому не є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення, визначено що до функцій Інспекції належить звернення до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Тобто, чинним законодавством передбачено право Інспекції на звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування в сфері державного нагляду (контролю), а саме: щодо повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до ст. 3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог первісного позову та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоіоленню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНІКАЦІЇ І КОМФОРТ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 по справі №520/7837/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 09.04.2021 року