Справа № 280/8462/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОНОВЛЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ ТА ПРО ВИТРЕБУВАННЯ ДОКАЗІВ

06 квітня 2021 року Справа № 280/8462/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши питання щодо поновлення провадження та витребування доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суддівської винагороди, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 47 230 гривень 00 копійок;

- зобов`язати відповідача провести нарахування суддівської винагороди судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року та щомісячної доплати в розмірі 20% від посадового окладу з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за серпень 2020 року;

- стягнути з відповідача на користь судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 нараховану, але недоплачену суддівську винагороду за період з 4 серпня 2020 року по 28 серпня 2020 року в розмірі 33010 грн. 60 коп. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року зупинено провадження в адміністративній справі №280/8462/20 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у подібній справі №340/1916/20 (К/9901/2179/21).

Відповідно до вимог статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи те, що Верховним Судом 03 березня 2021 року прийнято рішення у справі №340/1916/20 (провадження №К/9901/369/21), а отже в даному випадку відпали обставини, що слугували підставою для зупинення провадження в даній адміністративній справі.

Враховуючи, що провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/1916/20 (провадження №К/9901/369/21), суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

У судове засідання 06.04.2021 з`явилась представник відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надсилала клопотання щодо розгляду справи за її відсутності.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд з власної ініціативи поставив на обговорення питання щодо витребування доказів у справі, які стосуються нарахування та в подальшому виплаті суддівської винагороди позивачу за оскаржуваний період.

У зв`язку з цим, вирішуючи питання про відкладення в судовому засідання, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що на розгляді у Верховному Суді у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №340/1916/20 (провадження № К/9901/369/21) за позовом діючого судді до Кропивницького апеляційного суду, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Державної судової адміністрації України, про визнання протиправним та скасування наказу голови Кропивницького апеляційного суду в частині обмеження нарахування та виплати суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року, та зобов`язання Кропивницький апеляційний суд нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Кропивницького апеляційного суду нарахувати та виплатити суддівську винагороду на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів з 18 квітня 2020 року на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з урахуванням раніше виплачених сум.

У справі №340/1916/20 (провадження № К/9901/369/21) Верховний Суд розглядав питання конкуренції норм Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), яким визначається розмір суддівської винагороди, та Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 13 квітня 2020 року № 553-IX, яким встановлено обмеження нарахування суддівської винагороди десятьма розмірами мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року, на період дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби.

03 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №340/1916/20 (провадження №К/9901/369/21), у якій звернув увагу на необхідність встановити належного відповідача чи відповідачів за такими вимогами, якщо для цього будуть підстави. Крім іншого, Верховний Суд зазначив, що розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які Державна судова адміністрація України затвердила у його кошторисі, отже необхідно з`ясувати, чи було зменшено обсяг бюджетних асигнувань відповідачу після набрання чинності Законом № 553-ІХ. Тому для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав потрібно з`ясувати також участь Державної судової адміністрації України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні обмежень при виплаті суддівської винагороди, передбачених частинами першою, третьою статті 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ).

Оскільки спірні правовідносини у справі, що розглядається, є аналогічними за правовим регулюванням та подібними за своєю суттю до правовідносин у справі №340/1916/20, суд вважає, що такі висновки Верховного Суду мають бути враховані.

Так, матеріалами справи підтверджено, що виплата позивачу суддівської винагороди протягом спірного періоду здійснювалась у розмірі, що не перевищував десяти прожиткових мінімумів відповідно до статті 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 148 Закону № 1402-VIII, Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до статті 149 Закону № 1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

З урахуванням положень статей 148, 149 Закону №1402-VIII у зіставленні з положеннями частин першої, другої, п`ятої статті 22, частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які Державна судова адміністрація України затвердила у його кошторисі (на 2020 рік).

Таким чином, для повного з`ясування обставин даної справи необхідно з`ясувати, чи були виділені відповідачу, як розпоряднику бюджетних коштів нижчого рівня, Державною судовою адміністрацією України, як головним розпорядником бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів, кошти на виплату суддівської винагороди суддям Михайлівського районного суду Запорізької області (у тому числі позивачу) у 2020 році з урахуванням вимог статті 135 Закону №1402-VIII в повному обсязі, чи було затверджено відповідний кошторис Михайлівського районного суду Запорізької області з урахуванням таких виплат, а також, чи відбулись зміни (зменшення бюджетних асигнувань) у кошторисі Михайлівського районного суду Запорізької області на 2020 рік у зв`язку із введенням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону №294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ).

Зазначене необхідно з`ясувати для визначення належного суб`єктного складу учасників справи, зокрема, для з`ясування правового статусу Державної судової адміністративної України у спірних правовідносинах та вирішення питання про необхідність залучення даного органу до участі в справі.

Згідно з частиною третьою статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частинами шостою-восьмою статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

За змістом частини 2 статті 205 КАС України необхідність витребування нових доказів є підставою для відкладення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72, 77-80, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити провадження у справі №280/8462/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суддівської винагороди.

Призначити підготовче судове засідання на 14 травня 2021 року, яке відбудеться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 65-в, у залі судових засідань №17 о 11 год. 30 хв.

У підготовче судове засідання викликати повістками осіб, які беруть участь у справі.

Витребувати від Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області докази по справі, а саме:

- інформацію про те, чи були Державною судовою адміністрацією України виділені Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області кошти на виплату суддівської винагороди суддям Михайлівського районного суду Запорізької області у 2020 році (у тому числі судді Олійнику Максиму Юрійовичу) у розмірі, з урахуванням вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів;

- інформацію про те, чи відбулись зміни у кошторисі Михайлівського районного суду Запорізької області на 2020 рік щодо обсягу коштів, виділених на виплату суддівської винагороди (у тому числі судді Олійнику Максиму Юрійовичу), у зв`язку із введенням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік (зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 13 квітня 2020 року № 553-IX);

- інформацію про те, чи відбулось у спірному періоді з квітня 2020 року по серпень 2020 року, після набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 13 квітня 2020 року № 553-IX, зменшення обсягу бюджетних асигнувань Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на виплату суддівської винагороди суддям Михайлівського районного суду Запорізької області.

- належним чином засвідчену копію кошторису Михайлівського районного суду Запорізької області на 2020 рік, у тому числі зміненого, за наявності.

Встановити строк для подання до суду витребуваних доказів протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про витребування доказів.

Копію ухвали направити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області та Державній судовій адміністрації України - для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суддя М.С. Лазаренко