Справа № 580/1674/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року справа № 580/1674/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Кульчицького С. О.,

за участю: секретаря судового засідання - Глийової В. Г.,

представника позивача - Топора А .І. (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 14.09.2020 у виконавчому провадженні №46332355 про накладення штрафу на позивача в розмірі 50% від суми заборгованості 120 091, 28 грн., що складає 60 045, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постановою головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ястремською Оленою Вікторівною протиправно винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 50% у виконавчому провадженні №46332355. Зазначає, що відповідачем оскаржувану постанову виготовлено без використання Автоматизованої системи виконавчого провадження та не внесено на наступний день до зазначеної системи. У позовній заяві вказано, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем штучно завищено розмір аліментів та заборгованості за ними.

Ухвалою суду від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №580/1674/21.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, 07.04.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем вживалися всі необхідні заходи щодо примусового виконання виконавчого листа, в тому числі накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та кошти боржника. У відзиві вказано, що позивачем подано позовну заяву з порушенням десятиденного строку на оскарження, оскільки позивачу про постанову про накладення штрафу від 14.09.2020 було відомо до ознайомлення представником позивача Топором А. І. з матеріалами виконавчого провадження. Вказана постанова направлялася представнику позивача ОСОБА_3 за допомогою додатку для смартфонів Viber та отримана нею 09.03.2021. Крім того оскаржувана постанова направлена на адресу позивача простою кореспонденцією 25.09.2020. Вважає, що діяла в межах повноважень, оскільки станом на дату винесення постанови від 14.09.2020 у виконавчому провадженні №46332355 про накладення штрафу сума заборгованості позивача зі сплати аліментів перевищувала суму відповідних платежів за три роки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 пояснень щодо позову не надала.

Судове засідання для розгляду адміністративної справи №580/1674/21 призначено с на 08 квітня 2021 о 09 год 00 хв.

У судове засідання з`явився представник позивача, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що позивачу стало відомо про наявність оскаржуваної постанови від 14.09.2020 про накладення штрафу після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №46332355, а саме 17.03.2021, оскільки вказана постанова не внесена до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Представник відповідача головний державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ястремська Олена Вікторівна в судове засідання з`явилась та зазначила, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачена можливість виготовлення документів на паперових носіях у разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Вважає, що діяла відповідно до вимог чинного законодавства. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно приписів статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи не є підставою для відкладення судового засідання. За вказаних обставин, суд розглядає справу за відсутності третьої особи.

У судовому засіданні оголошено перерву до 16 год 00 хв 09.04.2021.

Після оголошеної перерви у судове засідання з`явився представник позивача та подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Представник відповідача не з`явилась, через електронну пошту суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Усною ухвалою суду від 08.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання позивачу поновлено строк звернення до суду.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

На виконанні у Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №46332355 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1499/2007, який видано Черкаський районним судом Черкаської області 14.11.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2017 до досягнення нею повноліття.

14.09.2020 постановою Головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ястремською Оленою Вікторівною накладення на ОСОБА_1 штраф в розмірі 50% від суми заборгованості 120 091, 28 грн., що складає 60 045, 00 грн.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до аб. 1 п. 2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 (далі Положення №2432/5) автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження").

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується:

1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників (ч. 3 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження").

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження") .

Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень (п. 3 розділу IV Положення №2432/5).

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова виготовлена 14.09.2020 на паперовому носії поза межами автоматизовної системи виконавчого провадження.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачена можливість виготовлення постанов на паперових носіях спростовується положеннями ч. 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи з аналізу зазначених положень, оскаржувана постанова повинна бути внесеною державним виконавцем до автоматизованої системи виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Станом на день звернення позивача з позовом постанова про накладення штрафу від 14.09.2020 не внесена до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Доказів відсутності доступу до автоматизованої системи відповідачем до суду не надано.

Отже, дії відповідача щодо невнесення оскаржуваної постанови до автоматизованої системи виконавчого провадження є протиправними.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

08.09.2020 до відповідача звернулась представник позивача Бузько І. П. із заявами в яких просила врахувати докази сплати аліментів та надати актуальний розрахунок заборгованості ОСОБА_5 . До заяви додано копію листа Акціонерного товариства "Укрпошта" від 16.07.2020 №1853-Б-364-В, яким підтверджується пересилання поштових переказів відправником яких є ОСОБА_1 , одержувачем ОСОБА_2 , а саме №0033 від 14.01.2020 на суму 1700, 00 грн, №0047 від 11.02.2020 на суму 1700, 00 грн, №0048 від 12.03.2020 на суму 1700, 00 грн, №0096 від 16.04.2020 на суму 1700, 00 грн та №0069 від 14.05.2020 на суму 1700, 00 грн та копії квитанцій від 10.06.2020 на суму 4995, 00 грн, від 10.06.2020 на суму 2005, 00, від 22.06.2020 на суму 3000 грн, від 08.07.2020 на суму 3000 грн, від 23.07.2020 на суму 3100, 00 грн, від 07.08.2020 на суму 3200, 00 грн, від 11.08.2020 на суму 3200, 00 грн, 12.08.2020 на суму 3200 грн, від 07.09.2020 на суму 3200, 00 грн.

Отже, відповідач у відповідності до вимог ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язана повідомити позивача про розрахунок заборгованості станом на вересень 2020 року та врахувати його при вирішенні питання про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про накладення штрафу від 14.09.2020 головним державним виконавцем встановлено, що у боржника ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01.01.2020 за період 04.02.2015 по 01.01.2020 в сумі 120 091, 28 грн перевищує суму відповідних платежів за один рік (чотири роки).

З аналізу вищезазначених норм слідує, що внаслідок не проведення розрахунку станом на вересень 2020 року, відповідач не пересвідчився в наявності заборгованості в розмірі 120 091, 28 грн та наклав штраф на суму, яка була частково погашена.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що постанова відповідача про накладення штрафу від 14.09.2020 згідно з розрахунком від 01.01.2020 винесена з порушеннями вимог положень Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 14 стаття 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Отже, при винесенні постанови від 14.09.2020 про накладення штрафу на позивача в розмірі 50% від суми заборгованості у виконавчому провадженні №46332355 відповідач не пересвідчився в наявності заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 120 091, 28 грн, що призвело до завищення відсотку розміру штрафу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Посилання представника відповідача на пропущений строк звернення до суду є необгрунованими, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини. Суд зазначає, що надсилання постанови про накладення штрафу від 14.09.2020 за допомогою додатку для смартфонів Viber Законом України Про виконавче провадження не передбачено. Отже, докази отримання представником позивача Бузько І. П. постанови про накладення штрафу від 14.09.2020 за допомогою додатку для смартфонів Viber в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України є неналежними та недопустимими.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачу направлено 25.09.2020 простою кореспонденцією постанову про накладення штрафу від 14.09.2020, оскільки внутрішній номенклатурний журнал відповідача не є доказом відправки вказаної постанови.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати зі спрати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 гривень суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У позовній заяві позивачем надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат за підготовку позовної заяви у сумі 3 000 грн. На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги позивач надав договір б/н від 16.03.2021. Однак позивачем не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, у судовому засіданні 08.04.2021 представник позивача на стягненні правничої допомоги не наполягав.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що підстави відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ястремської Олени Вікторівни від 14.09.2020 у виконавчому провадженні №46332355 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 50% від суми заборгованості 120 091, 28 грн., що складає 60 045, 00 грн.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький