Справа № 540/1407/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1407/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області Корінь Івана Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження про оголошення догани від 16.02.2021 року № 23,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Голови Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області ОСОБА_2 (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати розпорядження відповідача від 16.02.2021р. №23 про оголошення догани ОСОБА_1 , директору загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області за неналежне виконання посадових обов`язків (організація опалення закладу освіти нижче встановлених температурних норм).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу від 06.09.2019р. №64-к позивача призначено на посаду директора Микільської ЗОШ І-ІІІ ступенів Білозерської районної ради Херсонської області з 06.09.2019р. по 30.06.2021р. на умовах строкового трудового договору з оплатою праці згідно штатного розпису.

Розпорядженням голови Дар`ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області ОСОБА_2 від 16.02.2021 № 23 оголошено догану ОСОБА_1 , директору Микільської загальноосвітньої школи І - III ступенів Білозерської районної ради Херсонської області за неналежне виконання посадових обов`язків (організація опалення закладу освіти нижче встановлених температурних норм). Підставою для видачі розпорядження стали: доповідна записка про неналежне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 від 15.02.2021 №242/02-18 та пояснювальна ОСОБА_1 про використання встановлених лімітів природнього газу від 10.02.2021.

Згідно пояснювальної записки від 10.02.2021 ОСОБА_1 на ім`я начальника відділу освіти, молоді і спорту Дар`ївської сільської ради Заікіної О.І., в Микільській ЗОНІ температура в школі становить 16 градусів у зв`язку з тим, що Дар`ївською сільською радою був наданий ліміт на лютий 2021 року 7000 м3, що становить 250 м3 газу на добу і є замало для опалення приміщення школи.

За даними Микільської ЗОШ у 2021 році бухгалтерією Дар`ївської сільської ради доведені наступні ліміти газу на опалення: у січні 2021 року - 9000 м3; у лютому 2021 року - 7500 м3 (при цьому на початок місяця виділено 8000 м3, потім з 05 лютого зменшено до 7000 м3, а з 25 лютого збільшено до 7500 м3. Добова норма використання газу у лютому становила 250 м3).

Відповідно до довідки від 26.03.2021 № 04-04/170, фактичний обсяг використаного газу в Микільській ЗОШ склав: за січень 2021 року - 8060 м3; за лютий 2021 року - 7483 м3.

Тобто у лютому 2021 року на обігрів Микільській ЗОШ використано увесь ліміт газу (за виключенням 17м3, що складає 0,2 % усього об`єму).

11.02.2021 за № 04-04/60 директор Микільської ЗОШ ОСОБА_1 подала клопотання до голови Дар`ївської сільської ради ОСОБА_2 про збільшення ліміту газу на лютий 2021 року у зв`язку з погіршенням погодних умов, що підтверджується реєстрацією в журналі реєстрації вихідних документів Микільської ЗОШ.

З огляду на викладене ОСОБА_1 вважає розпорядження про притягнення її до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків (організація опалення закладу освіти нижче встановлених температурних норм) є протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ст.170 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України).

Основними ознаками публічно-правових відносин є: обов`язкова участь у цих відносинах суб`єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов`язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "публічна служба" в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС означає діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Закон № 889-VIII регулює відносини, що виникають у зв`язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889 VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наведені норми, суд дійшов до висновку, що Микільська загальноосвітня школа І - III ступенів Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області не є суб`єктом владних повноважень, оскільки не є ані органом державної влади, ані органом місцевого самоврядування, ані будь-яким іншим суб`єктом, який здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач виконує свої обов`язки на підставі строкового трудового договору.

З огляду на викладене посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до статті 3 цього Кодексу законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За приписами ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, зазначивши у п.п. 22-24 рішення наступне:

"Суд знову зазначає, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 (див. рішення у справі "Брула Гомез де ла Торе проти Іспанії" від 19 грудня 1997 року, п. 37).

Відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії", заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії", N N 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).

Як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)"."

Зазначена правова позиція Європейського суду з прав людини дає можливість виділити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції). З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладені правові норми у сукупності з обставинами даної справи, суд приходить до висновку, що даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Оскільки спір не є публічно-правовим, то це виключає можливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене вбачаються підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голова Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області Корінь Іван Іванович про визнання протиправним та скасування розпорядження про оголошення догани від 16.02.2021 року № 23.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний

кат. 115000000