Справа № 826/1336/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Київ № 826/1336/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик»

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 3, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 4, ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач 5, ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 (далі по тексту - позивач 6, ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (далі по тексту - позивач 7, ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (далі по тексту - позивач 8, ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (далі по тексту - позивач 9, ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 (далі по тексту - позивач 10, ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 (далі по тексту - позивач 11, ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 (далі по тексту - позивач 12, ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 (далі по тексту - позивач 13, ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 (далі по тексту - позивач 14, ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 (далі по тексту - позивач 15, ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 (далі по тексту - позивач 16, ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 (далі по тексту - позивач 17, ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 (далі по тексту - позивач 18, ОСОБА_18 ) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 2, Фонд), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо не включення позивачів до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію про наступних осіб:

1) ОСОБА_1 за договором №3466 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_1 );

2) ОСОБА_2 за договором №3423 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_2 );

3) ОСОБА_3 за договором №3483 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_3 );

4) ОСОБА_4 за договором №452 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_4 );

5) ОСОБА_5 за договором №3499 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_5 );

6) ОСОБА_6 за договором №3512 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 188 020,76 грн (рахунок № НОМЕР_6 );

7) ОСОБА_7 за договором №3477 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_7 );

8) ОСОБА_8 за договором №3646 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_8 );

9) ОСОБА_9 за договором №3475 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_9 );

10) ОСОБА_10 за договором №3435 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_10 );

11) ОСОБА_11 за договором №3507 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_11 );

12) ОСОБА_12 за договором №3501 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_12 );

13) ОСОБА_13 за договором №3494 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_13 );

14) ОСОБА_14 за договором №3502 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_14 );

15) ОСОБА_15 за договором №3462 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_15 );

16) ОСОБА_16 за договором №3469 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_16 );

17) ОСОБА_17 за договором №93440 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_17 );

18) ОСОБА_18 за договором №3472 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_18 ).

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенком Ігорем Івановичем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було порушено права позивачів на отримання грошової компенсації по вкладам, розміщеним в ПАТ «КБ «Хрещатик»; вважають, що такі дії (бездіяльність) не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилався на те, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у відповідача не було законних підстав включати позивачів до переліку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «КБ «Хрещатик2 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з огляду на те, що гроші, отримані на рахунки позивачів були повернені на рахунок ТОВ «ІТТ-Нерухомість2, а залишкові кошти на рахунках позивачів не створюють обов`язку для Уповноваженої особи щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року, яка залишена без змін на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року адміністративна справа №826/1336/17 прийнята до провадження суддею Добрівською Н.А. та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, також запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, а позивачу - відповідь на відзив на позовну заяву.

Так, у відзиві на позовну заяву Фонд гарантування вкладів фізичних осіб останній послався на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі №826/6665/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», а рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі №826/3021/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».

Також, у відзиві на позовну заяву зазначено, що станом на 23 квітня 2019 року ПАТ «КБ «Хрещатик» не перебуває в процесі припинення, тому процедура виведення банку з ринку Фондом не провадиться.

В свою чергу, у відповіді на відзив на позовну заяву представник позивачів зазначив, що постановою Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №826/6665/16 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року, а справа передана на розгляд суду першої інстанції, а тому постанова Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» є чинною.

При цьому, представник позивачів також зазначив, що рішенням Правління Національного банку України №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «Хрещатик».

На підставі вказаного рішення Правління Національного банку України, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 19 червня 2019 року №1548 припинено тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 20 червня 2019 року та вирішено здійснювати процедуру ліквідації з 20 червня 2019 року по 19 червня 2021 року.

Також, у відповіді на відзив на позовну заяву представник позивачів послався й на те, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 20 червня 2019 року №1553 затверджено частину Загального реєстру вкладників банку та розпочато виплати гарантованих сум відшкодувань вкладникам.

У зв`язку з чим представник позивачів просив не приймати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Більш того, представником позивача надано суду письмові пояснення щодо суті спору, в яких останній посилається на те, що у позивачів наявне право на включення їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також у письмових поясненнях представника позивача щодо суті спору, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2021 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витребувано додаткові докази.

Станом на 01 квітня 2021 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вимоги ухвали суду від 14 січня 2021 року виконані.

Враховуючи відсутність потреби у витребуванні будь-яких інших доказів, відсутність клопотань від сторін у справі, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду по суті з ухваленням остаточного рішення.

При цьому, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 лютого 2021 року в даній справі, який, скасовуючи судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, зазначив, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договорів банківського вкладу та здійснення транзакцій щодо зарахування суми коштів на рахунки, позивачі отримали перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

Також, Верховний Суд зазначив:

- під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не встановили, які умови договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

- не було аргументовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивачів, є правочинами між банком та позивачами згідно зі статтею 202 ЦК України. Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку;

- суди не перевірили, чи встановлено договорами банківського рахунку від 01 квітня 2016 року обмеження щодо зарахування коштів на банківський рахунок з рахунку інших осіб.

У відповідності до частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У такому випадку, суд за наслідками нового розгляду цього спору має встановити такі обставини:

- які умови договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку;

- аргументувати (у разі якщо суд дійде такого висновку), чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивачів, є правочинами між банком та позивачем згідно зі статтею 202 ЦК України;

- перевірити, чи встановлено договорами банківського рахунку від 01 квітня 2016 року обмеження щодо зарахування коштів на банківський рахунок з рахунку інших осіб.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

01 квітня 2016 року між позивачами та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договори банківського рахунку, на підставі яких було відкрито поточні рахунки в українських гривнях: ОСОБА_1 (Договір №3466 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_2 (Договір №3423 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_3 (Договір №3483 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_4 (Договір №3452 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_5 (Договір №3499 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_6 (Договір №3512 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_7 (Договір №3477 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_8 (Договір №3646 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_9 (Договір №3475 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_10 (Договір №3435 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_11 (Договір №3507 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_12 (Договір №3501 від 01 квітня 16 року), ОСОБА_13 (Договір №394 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_14 (Договір №3502 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_15 (Договір №3462 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_16 (Договір №3469 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_17 (Договір №3440 від 01 квітня 2016 року), ОСОБА_18 (Договір №3472 від 01 квітня 2016 року).

Суд звертає увагу, що умовами вказаних вище договорів банківського рахунку фізичної особи, які за змістом є ідентичними, визначено обов`язок Банку приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові кошти (підпункт 2.1.2 пункту 2 договору).

При цьому слід наголосити, що умови укладених з позивачами договорів банківського рахунку не містять в собі будь-яких обмежень щодо зарахування на банківських рахунки позивачів коштів від третіх осіб.

Натомість, умовами договорів передбачено, що відшкодування коштів за вкладом гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 10.1 договорів).

Згідно з пунктом 10.3 договорів клієнт набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 01 квітня 2016 року ТОВ «ІТТ-Нерухомість» здійснило безготівкові перекази грошових коштів на рахунки позивачів, що підтверджується випискою із особового рахунку ТОВ «ІТТ-Нерухомість», з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги без ПДВ:

ОСОБА_1 (згідно Договору №7 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_2 (згідно Договору №5 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_3 (згідно Договору №4 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_4 (згідно Договору №9 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_5 (згідно Договору №15 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_6 (згідно Договору №18 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_7 (згідно Договору №14 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_8 (згідно Договору №12 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_9 (згідно Договору №13 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_10 (згідно Договору №6 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_11 (згідно Договору №17 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_12 (згідно Договору №16 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_13 (згідно Договору №11 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_14 (згідно Договору №10 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_15 (згідно Договору №7 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_16 (згідно Договору №2 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_17 (згідно Договору №19 від 28 березня 2016 року), ОСОБА_18 (згідно Договору №3 від 28 березня 2016 року).

Матеріалами справи також підтверджено факт зарахування коштів на банківські рахунки позивачів від ТОВ «ІТТ-Нерухомість», що підтверджується наявними в справі довідками, виданими Банком, а також банківськими виписками за рахунками позивачів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

25 квітня 2016 року на офіційному веб - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 квітня 2016 року № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Як свідчить надана суду копія Витягу з Протоколу засідання комісії з перевірки документів, пов`язаних з укладанням договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками ПАТ «КБ «Хрещатик», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» від 11 квітня 2016 року №41, за результатами проведеної перевірки Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (операції, транзакції) за вкладними операціями по перерахуванню коштів з поточних/карткових рахунків фізичних осіб на поточні/карткові рахунки інших фізичних осіб, що є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Серед таких правочинів, у тому числі, є і правочини щодо перерахування грошових коштів на рахунки позивачів, що підтверджується наданими суду Витягами з Додатків до Протоколу.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. від 18 травня 2016 року №152 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких також правочини, укладені з позивачем.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій повідомлень про нікчемність правочинів, позивачів повідомлено про нікчемність правочинів, зокрема, операцій безготівкового перерахування грошових коштів 01 квітня 2016 року з рахунку ТОВ «ІТТ «Нерухомість» на рахунки позивачів на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також роз`яснено положення статті 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочинів, та, як наслідок, не включення даних про нього до Переліку та Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), встановлено, що Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

- тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

- кількість інформаційних рядків, що змінюються;

- підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів та не доведено суду, що умови укладених з позивачами договорів банківського рахунку фізичної особи містять в собі будь-яку з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України від 23 лютого 2012 року №4452-VI не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом та не приймає до уваги посилання відповідача на положення постанови Національного банку України від 04 квітня 2016 року №231/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії проблемних», оскільки відповідачем 2 не доведено, що укладення договору банківського вкладу суперечить її нормам, як і не доведено, що зі змістом вказаної постанови були ознайомлені позивачі або зміст постанови є загальнодоступним та останні мали можливість ознайомитися з ним самостійно.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо нікчемності вказаних вище договорів банківського вкладу у зв`язку із тим, що кошти на рахунки позивачів надійшли внаслідок «дроблення» більш великого вкладу іншого клієнта банку, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладених правочинів, а факт розміщення на рахунках позивачів грошових коштів відповідачем не заперечується.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик», виконуючи операції на переказ коштів на користь позивачів, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед позивачем, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, згідно пункту 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «КБ «Хрещатик» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-III визначає, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку про те, що переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

За таких підстав суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачі не є вкладниками Банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вкладом позивачів є саме кошти, що перераховані та перебувають на їх рахунках, відкритих у ПАТ «КБ «Хрещатик», а тому суд приходить висновку, що позивачі є саме вкладниками ПАТ «КБ «Хрещатик», тобто тими особами, які набули право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Також, частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Однак, відповідного судового рішення щодо визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та позивачами Договорів банківського вкладу відповідачем суду не надано, в той же час, як вже зазначалося судом, переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку, визначеному статтею 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що саме прийняття відповідачем рішення від 18 травня 2016 року №152 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зумовило настання юридичного факту для позивача у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В той же час, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то статтю 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Водночас, у згаданій вище постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує його прав.

Також суд звертає увагу, що переказ грошових коштів на рахунки позивачів, відкриті у ПАТ «КБ «Хрещатик», здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 05 квітня 2016 року.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо визнання нікчемним договорів банківського рахунку, укладених між позивачами та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та операції з надходження та зарахування коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, не є актами індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створюють жодних обов`язків для позивачів та безпосередньо не порушує їх прав.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що, відповідно, свідчить про протиправність дій Уповноваженої особи Фонду.

Враховуючи, що судом встановлено саме вчинення протиправних дій Уповноваженої особи Фонду, які полягали у протиправному не включенні позивачів до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не протиправна бездіяльність, оскільки не вчиненню дій Уповноваженою особою Фонду передувало прийняття рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо визнання нікчемним договорів банківського рахунку, укладених між позивачами та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та операції з надходження та зарахування коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, а тому, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивачів в цій частині та, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вбачає наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог й визнання дій Уповноваженої особи Фонду протиправними.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію про позивачів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та доповнення до переліків.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаних позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення, але з урахуванням такого.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) 02 жовтня 2020 року до реєстру внесено запис №128000175 про припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», підставою зазначено: «рішення щодо припинення».

05 жовтня 2020 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: «Відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 02 жовтня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесено запис №128000175 про проведення державної реєстрації припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» (далі - ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК») як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Вказані вище обставини визнаються судом загальновідомими, а тому в силу положень частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягають.

Так, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме на Фонд покладено безпосереднє здійснення процедури ліквідації Банку, у тому числі, шляхом делегування своїх повноважень Уповноваженій особі Фонду, що, відповідно, свідчить про те, що саме на Фонд покладено обов`язок щодо відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв`язку з чим, оскільки станом на день ухвалення судового рішення у цій адміністративній справі, ПАТ «КБ «Хрещатик», як юридична особа приватного права припинена, проте, спірні правовідносини виникли до її припинення, з урахуванням того, що в ході розгляду справи було встановлено протиправність дій Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивачів до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно, тривалу невиплату такого відшкодування позивачам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що на теперішній час неможливо сформувати перелік вкладників, до якого включити додаткову інформацію про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити загальний реєстр вкладників, виходячи з меж заявлених позовних вимог та встановлених судом обставин, суд вважає за доцільне зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити позивачам суми вкладів, за укладеними договорами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як свідчить наявна у матеріалах справи квитанція, кожним з позивачів під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір на загальну суму 3968,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3900,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» щодо формування повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині не включення до нього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Хрещатик» у розмірах коштів, які обліковуються на поточних рахунках в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ) виплатити відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб таким вкладникам, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб:

1) ОСОБА_1 за договором №3466 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_1 );

2) ОСОБА_2 за договором №3423 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_2 );

3) ОСОБА_3 за договором №3483 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_3 );

4) ОСОБА_4 за договором №452 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_4 );

5) ОСОБА_5 за договором №3499 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_5 );

6) ОСОБА_6 за договором №3512 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 188 020,76 грн (рахунок № НОМЕР_6 );

7) ОСОБА_7 за договором №3477 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_7 );

8) ОСОБА_8 за договором №3646 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_8 );

9) ОСОБА_9 за договором №3475 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_9 );

10) ОСОБА_10 за договором №3435 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_10 );

11) ОСОБА_11 за договором №3507 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_11 );

12) ОСОБА_12 за договором №3501 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_12 );

13) ОСОБА_13 за договором №3494 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_13 );

14) ОСОБА_14 за договором №3502 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_14 );

15) ОСОБА_15 за договором №3462 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_15 );

16) ОСОБА_16 за договором №3469 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_16 );

17) ОСОБА_17 за договором №93440 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_17 );

18) ОСОБА_18 за договором № 3472 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн (рахунок № НОМЕР_18 ).

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_19 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

6. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_20 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

7. Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_21 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

8. Стягнути на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_22 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

9. Стягнути на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_23 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

10. Стягнути на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_24 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

11. Стягнути на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_25 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

12. Стягнути на користь ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_26 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

13. Стягнути на користь ОСОБА_9 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_27 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

14. Стягнути на користь ОСОБА_10 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_28 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

15. Стягнути на користь ОСОБА_11 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_29 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

16. Стягнути на користь ОСОБА_15 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_30 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

17. Стягнути на користь ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_31 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

18. Стягнути на користь ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_32 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

19. Стягнути на користь ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_33 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

20. Стягнути на користь ОСОБА_16 ( АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_34 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

21. Стягнути на користь ОСОБА_17 ( АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_35 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

22. Стягнути на користь ОСОБА_18 ( АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_36 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя Н.А. Добрівська