Справа № 808/2156/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 квітня 2021 року Справа № 808/2156/17 СН/280/48/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» (69002, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.4-а, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НОРМА» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: скасувати податкове повідомлення - рішення № від 25.04.2017 про зменшення суми грошового забезпечення ТОВ «Норма» з податку на додану вартість на загальну суму 61762 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ключовим елементом в акті є уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року від 01.03.2017, який було подано у зв`язку із самостійно виявленням деяких помилок у звітності та який прийнято та враховано контролюючим органом. Однак, акт проведеної перевірки зводиться до ігнорування уточнюючого розрахунку. Посилаючись на норми статті 50 Податкового кодексу України, вказує, що чинне законодавство не забороняє подавати уточнюючі розрахунки під час проведення камеральних перевірок, а тим більше, коли мова йде про дії, вчинені платником до винесення податкового повідомлення-рішення. У зв`язку із викладеним вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2017 про зменшення суми грошового зобов`язання ТОВ «Норма» з ПДВ на загальну суму 61762 грн. підлягає скасуванню як таке, що суперечить закону.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 у задоволені позову відмовлено.

02.10.2020 з Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №808/2156/17, в якій постановою від 03.09.2020 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 06.10.2020 справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.11.2020 року .

Ухвалою суду від 04.11.2020 замінено відповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 04.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 16.12.2020.

В підготовчому засіданні 16.12.2020 оголошено перерву до 27.01.2021.

В підготовчому засіданні 27.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2021.

Ухвалою суду від 07.04.2021 замінено відповідача, а саме: Головне управління ДПС у Запорізькій області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663).

Під час судового розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

17.02.2017 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України відповідачем проведено камеральну перевірку декларації позивача з ПДВ за грудень 2016 року.

Перевіркою встановлено порушення платником п. 187.1 ст. 187 розділу V Податкового кодексу України, а саме: заниження податкових зобов`язань за грудень 2016 року на загальну суму ПДВ 351331 грн., в результаті чого ТОВ «НОРМА» занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму 351331 грн.

За результатами даної перевірки складено акт від 17.02.2017 №49/08-29-12-01, який був направлений на адресу ТОВ "Норма" 21.02.2017 та отримано під підпис уповноваженою особою 28.02.2017.

Після отримання акту камеральної перевірки за грудень 2016 ТОВ "Норма" 01.03.2017 направлено уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016.

15.03.2017 підприємством було сплачено суму у розмірі 6512 грн., що із врахуванням вже наявних на рахунку грошових коштів та зазначеного вище уточненого розрахунку погашало заборгованість підприємства.

Позивачем також самостійно сплачено штраф у розмірі 3% (1839,90грн.) від суми недоплати, що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 28.02.2017.

15.03.2017 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 351331 грн. та застосування штрафної санкції у сумі 175666 грн.

31.03.2017 на підставі п.200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за грудень 2016 року ТОВ «Норма». При перевірці використано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року.

Результати перевірки викладені в акті камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ "Норма" від 31.03.2017 № 1621/08-29-12-01.

В акті перевірки зазначено, що у зв`язку з тим, що сума податкових зобов`язань 351331грн., яка відображена платником у уточнюючому розрахунку від 01.03.2017 №, донарахована на підставі акту камеральної перевірки №49/08-29-12-01 від 17.02.2017 згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 15.03.2017, ТОВ "Норма" вбачається порушення п.50.1 ст.50, п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Крім того, платником в порушення п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України неправомірно включено до податкового кредиту (рядок 10.1 розділу ІІ Декларації) грудня 2016 податкові накладні, по яким порушено строки реєстрації в ЄРПН, передбачені п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України (перевищує 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних) на загальну суму ПДВ 289569,12 грн.

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем п.50.1 ст.50, п.187.1 ст.187, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року завищено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що сплачується до державного бюджету на суму 61762 грн.

На підставі акту перевірки №1621/08-29-12-01, контролюючим органом, - 25.04.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 61762 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Зокрема зазначив про свою незгоду з актом проведеної камеральної перевірки ТОВ «Норма» та винесеним за її результатами податковим повідомлення-рішенням з огляду на те, що ключовим елементом у акті є уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року від 01.03.2017, який було подано у зв`язку із самостійно виявленням деяких помилок у звітності та який прийнято та враховано контролюючим органом. Посилаючись на норми ст. 50 Податкового кодексу України, вказує, що чинне законодавство не забороняє подавати уточнюючі розрахунки під час проведення камеральних перевірок. Позивач зазначив, що проведення повторної камеральної перевірки не законно, адже п. 78.1.3 ст. 78 ПК України прямо вказує, що якщо платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом, це є підставою для проведення позапланової документальної перевірки, яка має зовсім інший порядок проведення у порівнянні із камеральною. У зв`язку із викладеним вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2017 про зменшення суми грошового зобов`язання ТОВ «Норма» з ПДВ на загальну суму 61762 грн. підлягає скасуванню як таке, що суперечить закону. З наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у наданих письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що за результатами проведеної камеральної перевірки від 17.02.2017 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2016 та виправлено допущені помилки, а саме збільшено податкові зобов`язання на 351331 грн. Вказує, що уточнений розрахунок містив виправлення згідно камеральної перевірки та був надісланий до контролюючого органу 01.03.2017, після отримання акту камеральної перевірки від 17.02.2017. Звідси, на думку відповідача, позивач виявив порушення не самостійно, а тому не мав права направляти уточнену декларацію. До того ж зазначає, що уточнена декларація не містить в графі 18.3 нарахування 3% штрафної санкції за виправлення помилок. Збільшення позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних від контрагентів на загальну суму ПДВ 289569,12 грн. вважає також неправомірним. Посилаючись на ст.198 Податкового кодексу України зазначає, що податковий кредит по сумам ПДВ по протермінованим податковим накладним повинен реєструватись у наступному звітному періоді протягом 365 днів. Відтак визначення контролюючим органом завищення позивачем податкового кредиту за грудень 2016 року на суму 61762 грн. вважає правомірним. На підстав викладеного вважає, що податковим органом дотримано всі вимоги Податкового кодексу України, через що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи спір по суті суд, з урахуванням викладеного вище, виходить з наступного.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, камеральна перевірка є окремим самостійним видом перевірок і не належить ні до планових, ні до позапланових.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Тому у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Вказана правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом під час вирішення аналогічних правовідносин, зокрема у постанові від 13.06.2019, справа №820/5299/17, провадження №К/9901/47016/18 та у постанові від 19.09.2019, справа №815/4013/14, адміністративне провадження №К/9901/26082/18. Втім, розглядаючи дану справу, суди не звернули увагу на вказані висновки Суду касаційної інстанції.

У відповідності до підпункту 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом.

Системне тлумачення цитованих вище норм дозволяє дійти висновку, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість платником податків в межах строків, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України, є підставою для проведення контролюючим органом позапланової документальної перевірки на підставі підпункту 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Предметом такої перевірки є достовірність уточнених показників податкових зобов`язань з податку на додану вартість та відповідність уточнених даних, вказаних у додатках, первинним документам податкового та бухгалтерського обліку платника податків.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 31.07.2018, справа №804/6468/17, адміністративне провадження №К/9901/51974/18.

Судом встановлено, що відповідачем в межах спірних правовідносин було проведено дві камеральні перевірки податкової звітності позивача за грудень 2016, тобто за один і той же період. При цьому перша перевірка проводилась по податковим деклараціям, друга - по уточнюючому розрахунку, який був поданий позивачем після отриманого акту першої перевірки.

Під час судового розгляду відповідач не зміг пояснити на якій правовій підставі була проведена повторна камеральна перевірка уточнюючого розрахунку поданого позивачем за період, за який така перевірка вже відбулась, про що винесені акт перевірки і податкове повідомлення-рішення, з у рахуванням того, що згідно із приписами підпункту 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідач в таких випадках мав право призначити лише документальну позапланову перевірку.

За таких обставин слід вважати, що сама повторна камеральна перевірка є не законною, і як наслідок її результати, викладені в акті камеральної перевірки від 31.03.2017 № 1621/08-29-12-01 не можуть слугувати підставою для прийняття правомірного рішення.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення № від 25.04.2017 про зменшення суми грошового забезпечення ТОВ «Норма» з податку на додану вартість на загальну суму 61762 грн. відповідачем прийнято не законно, без належних правових підстав, а отже вона є не правомірним.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1ст.9 КАС України).

Відповідно дост.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем сплачений судовий збір в сумі 3200,00 грн.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС у Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» (69002, м.Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.4-а, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 25.04.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» судовий збір в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07 квітня 2021 року.

Суддя М.С. Лазаренко