Справа № 200/922/21-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

08 квітня 2021 р. Справа №200/922/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), третя особа Міністерство оборони України, згідно тексту позовної заяви просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 премії за особистий внесок у загальні результати служби за листопад 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за особистий внесок у загальні результати служби за листопад 2017 року та щомісячну додаткову грошову винагороду.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали, позивачкою надано уточнену позовну заяву, де виключено третю особу та позовні вимоги викладено таким чином:

визнати протиправним та скасувати пункт наказу № 1056 від грудня 2017 року командира в/ч НОМЕР_1 «Про виплату військовослужбовцям частини премії за листопад 2017 року» в частині щодо розміру премії ОСОБА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 премії за особистий внесок у загальні результати служби за листопад 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за особистий внесок у загальні результати служби за листопад 2017 року та щомісячну додаткову грошову винагороду.

Ухвалою суду від 22.02.2021 процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви, продовжено на десять днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Позивачкою на виконання вимог зазначеної ухвали подано заяву про поновлення строку звернення до суду, датовану 12.03.2021, відповідно тексту якої зазначено таке.

Дійсно, рапорт ОСОБА_1 , де позивачка зверталась до командира ВЧ НОМЕР_1 та просила надати вказівку щодо здійснення нарахування та виплати премії за листопад 2017 року та скасування догани, посилаючись на постанову апеляційного суду від 29.01.2018., складений 29.01.2018, вхідний штамп свідчить про отримання вказаного документу відповідачем 31.01.2018.

Отже, зазначає позивачка, відповідно до положень ч. 5 ст. 122 КАС України, місячний строк для звернення до суду починає відлік з 01.02.2018.

Проте, у період з лютого 2018 року по 19.01.2021 позивачка фактично не мала змоги звернутись до адміністративного суду через такі обставини:

з 07.02 по 25.03.2018 вона перебувала у відпустці;

у період з 27.03 по 18.04.2018 знаходилась у службовому відрядженні, що підтверджується копією посвідчення про відрядження від 24.03.2018 № 122;

у період з 21 по 23.04.2018 переведена по службі з ВЧ НОМЕР_1 (Донецька область) до 4-го Центру захисту інформації та кібернетичної безпеки в інформаційно-телекомунікаційних системах Головного об`єднаного центру захисту інформації та кібернетичної безпеки Збройних сил України (м. Чернігів) та відповідно переїхала на нове місце служби, про що свідчить копія витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.04.2018 № 116;

виконання функціональних обов`язків по службі з 23.04.2018 по січень 2021 в іншому регіоні України та неможливість особисто займатися провадженням у справі в іншому регіоні України, а також необхідність догляду за хворою матір`ю, яка проживає разом із позивачем та є інвалідом ІІ групи.

Перелічені обставини у сукупності позбавили позивачку можливості звернутись до суду у встановленні процесуальним законом строки.

Згідно вимог ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, з дня отримання інформації про усунення недоліків.

З 09.03.2021 по 07.04.2021 суддя Буряк І.В. перебувала у відпустці, отже матеріали подані позивачкою на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, судом розглянуті у перший робочий день, тобто 08.04.2021.

Судом встановлені такі фактичні обставини у спірних правовідносинах.

У заявлений період ОСОБА_1 проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , про що, зокрема, свідчать витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 від грудня 2017 року № 1056 та від 21.04.2018 № 116, відомості посвідчення офіцера НОМЕР_3 .

Наказом ВЧ НОМЕР_1 «Про виплату військовослужбовцям частини премії за листопад 2017 року» від грудня 2017 року № 1056 ОСОБА_1 позбавлено 100 % премії та щомісячної грошової винагороди.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до п.17 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правовідносини, які виникають під час проходження військовослужбовцем військової служби відносяться до поняття публічна служба.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 22.04.2020 справа № 811/1664/18 та від 30.07.2020 справа № 817/1540/17.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Таким чином, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, а також відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, позивачка посилається на такі обставини:

з 07.02 по 25.03.2018 вона перебувала у відпустці;

у період з 27.03 по 18.04.2018 знаходилась у службовому відрядженні;

у період з 21 по 23.04.2018 переведена по службі з Донецької області до м. Чернігів та, відповідно, переїхала на нове місце служби;

виконувала функціональні обов`язки по службі з 23.04.2018 по січень 2021 року в іншому регіоні України, а також доглядала за хворою матір`ю, яка проживає разом із позивачем та є інвалідом ІІ групи.

Водночас позивачкою не заперечується, що про порушення її прав вона дізналась ще принаймні у січні 2018 року, у зв`язку із чим звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 із рапортом від 29.01.2018, де просила, зокрема, нарахувати й виплатити премію та щомісячну грошову винагороду за листопад 2017 року.

Тобто, позивачка звернулась до суду із відповідною позовною вимогою після спливу більш ніж трьох років з моменту, коли дізналась про порушення своїх прав оскаржуваним у частині наказом.

Зі свого боку суд зазначає таке.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічне викладено у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 справа № 340/1225/20.

Верховний Суд у постанові від 31.01.2020 у справі № 420/2045/19 за результатами касаційного розгляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, постановлених за наслідками перегляду заяви про поновлення строку звернення до суду, погодився із правовою позицією судів попередніх інстанцій та вказав, що перебування особи у відрядженнях, відпустках, проходження служби не за місцем свого проживання не є об`єктивною перешкодою для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом.

У продовження вказаного у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 справа № 805/1985/18-а зазначено: «Стосовно посилань скаржника на перебування у відпусках, відрядження та на лікарняному, як на поважні причини пропуску строку звернення до суду, колегія суддів враховує, що такі обставини підтверджені матеріалами справи. Однак, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що враховуючи характер таких обставин, а також їх тривалість,- наведені обставини не можна вважати поважними та такими, що перешкоджали б позивачу своєчасному зверненню до суду самостійно або через представника. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.».

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Висновки суду.

Стаття 123 КАС України.

1. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, оскільки позивачкою не наводиться та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України у цілях визнання причин пропуску строку поважними, суд повертає адміністративний позов ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту наказу № 1056 від грудня 2017 року командира в/ч НОМЕР_1 «Про виплату військовослужбовцям частини премії за листопад 2017 року» у частині щодо розміру премії ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 122, 123, п. 9 ч. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути адміністративний позов ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту наказу № 1056 від грудня 2017 року командира в/ч НОМЕР_1 «Про виплату військовослужбовцям частини премії за листопад 2017 року» у частині щодо розміру премії ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 293-295 КАС України, з урахуванням положень пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя І.В. Буряк