Справа № 758/7579/20
Суддя: Головчак М. М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/7579/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчак М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Пацьора А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління Патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції Степаненка Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва в порядку адміністративного судочинства надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління Патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції Степаненка Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Предметом позову є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 по справі про порушення п.19.1 а Правил дорожнього руху а саме, керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що постановою інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти патрульної поліції у м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Степаненка К.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 26 червня 2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

26 червня 2020 року, приблизно о 22 год.00 хв. керуючи транспортним засобом марки «Volvo» д.н.з НОМЕР_1 , через технічні несправності був змушений здійснити вимушену зупинку у м.Бориспіль.

Поліцейський, побачивши що, він здійснив вимушену зупинку розцінив дії як адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказує, що він дотримався правил дорожнього руху, та вжив необхідних заходів під час вимушеної зупинки, а саме після виникнення технічної несправності автомобіля увімкнув світлову сигналізацію та здійснив вимушену зупинку за межами проїзної частини праворуч. Правил дорожнього руху, а саме п.19.1 не порушував, відтак рухався у темну пору доби з ввімкненими фарами ближнього світла.

Одразу після виникнення технічної несправності транспортного засобу ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та здійснив вимушену зупинку.

Відтак необґрунтовані припущення відповідача, щодо начебто порушення ПДР не відповідають дійсним обставинам справи.

Отже постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки відсутній склад правопорушення.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти патрульної поліції у м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Степаненка К.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26 червня 2020 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року адміністративний позов було залишено без руху.

05 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

05 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від Відповідача по справі, зі змісту відзиву вбачається, що представник просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовує це тим, що Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Надав суду разом із відзивом відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля, що підтверджує факт вчинення правопорушення позивачем, а саме керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановлено законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом було встановлено, що постановою інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти патрульної поліції у м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Степаненка К.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність, п.19.1 А ПДР України зокрема за керування транспортного засобу без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у відповідача відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля, який долучений відповідачем убачається, що позивач рухається транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Тобто доводи позивача відносно вимушеної зупинки не знаходить свого підтвердження, оскільки з відео відео реєстратора службового автомобіля убачається, що транспортний засіб позивача здійснював рух назустріч службовому автомобілю відповідача без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, а стояв як стверджував позивач.

Суд зазначає, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено те, що доказів неправомірної поведінки відповідача не було надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Крім того, суд приймаючи рішення звертає увагу на те, що відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

Враховуючи викладене, вбачається, що інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Бориспіль повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАМ №2744827 від 26.06.2020 року.

Суд зауважує, що кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Оскільки Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, відтак позовні вимоги н підлягають задоволенню.

На підставі ст. 122, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління Патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції інспектора лейтенанта поліції Степаненка Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення

виготовлено 07 квітня 2021 року.

Суддя М. М. Головчак