Справа № 360/4955/20
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року справа №360/4955/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року (повне судове рішення складено 19 січня 2021 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4955/20 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

УСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 63260420 за виконавчим листом № 360/478/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 02.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2020 отримано постанову про накладення штрафу від 10.12.2020 в межах виконавчого провадження № 63260420, якою на управління за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Позивач не погоджується з зазначеною постановою про накладення штрафу, вважає її безпідставною, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що відповідачем не перевірено виконання управлінням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 360/478/20. На виконання рішення суду від 24.02.2020 управління 28.02.2020 прийняло рішення № 54 Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду в межах суми стягнення за один місяць з 01.11.2018 по 30.11.2018. Рішення управління від 28.02.2020 № 54 направлено ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо переміщеної особи) листом від 12.03.2020 № 483/03.2-31К.

Позивач зазначає, що органи Пенсійного фонду України (так само і позивач) для призначення, виплати та перерахунку пенсій з жовтня 2018 року використовують програмне забезпечення ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії (далі - ІКІС. ПФУ: ППВП). Зазначена програма дозволяє формувати електронні пенсійні справи громадянина, які зберігаються на загальному сервері Пенсійного фонду України. Відомості про нарахування та виплату пенсій формуються у ІКІС ПФУ: ППВП та в електронному вигляді направляються до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Позивач вказує, що для забезпечення виплати в березні 2020 року ОСОБА_1 пенсії за рішенням від 24.02.2020 позивачем в підсистемі ІКІС ПФУ: ППВП створено додатковий паспорт та проведено нарахування пенсії за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 в сумі 10451,43 грн, відомості в електронному вигляді передані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області.

Позивач зазначає, що з метою виконання рішення від 24.02.2020 та уникнення накладання штрафу управління 04.03.2020 листом № 502/03.3-31 К звернулось до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з питанням щодо фінансування виплати пенсії за рішенням суду у справі № 360/478/20 ОСОБА_1 . Позивач вказує, що у березні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області ОСОБА_1 профінансовано виплату пенсії за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 в сумі 10451,43 грн.

Позивач зазначає, що будь-яких додаткових письмових звернень до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за фінансуванням нарахованої пенсії не потрібно, оскільки програмним комплексом ППВП нараховані пенсії обліковуються автоматично.

Позивач вказує, що заборгованість перед ОСОБА_1 з пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 та з 01.06.2018 по 31.10.2018 в сумі 207578,11 грн 28.08.2020 включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05.11.2014 № 637. Реєстраційний номер С1404679.

Позивач вважає, що управління вчинило усі, передбаченні чинним законодавством, залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення від 24.02.2020 вини або умислу управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду не має.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4955/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява. У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Клопотання позивача про зупинення провадження в цій справі у зв`язку з відкриттям Верховним Судом касаційного провадження у справі № 360/3573/20 не може бути задоволено з огляду на відсутність підстав, передбачених частинами 1 та 2 ст. 236 КАС України. Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне. На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 360/478/18, яке набрало законної сили 25 березня 2020 року, видано виконавчий лист № 360/478/20 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року та з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року на рахунок, відкритий у АТ Державний ощадний банк України (арк. спр. 45-48).

Постановою державного виконавця від 09.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63260420, копію якої направлено боржнику (арк. спр. 50).

Листом від 20.10.2020 № 1241/32-8/6326 Інформація про добровільне виконання виконавчого рішення суду у справі № 360/478/20 Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду 26 жовтня 2018 року Управлінням прийнято рішення від 28.02.2020 № 54 Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду в межах суми стягнення за один місяць з 01.11.2018 по 30.11.2018. З урахуванням того, що управління здійснює нарахування у поточному місяці на майбутній у лютому 2020 року на відомість березня 2020 року ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у сумі 10451,43 грн. У березні 2020 року виплату пенсії профінансовано. У зв`язку з набранням рішенням законної сили, управління рішенням від 27.03.2020 № 73 нарахувало ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком з 01.03.2016 по 30.04.2018 та з 01.06.2018 по 30.11.2018 з урахуванням виплаченої пенсії за листопад 2018 року.

У березні 2020 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату квітня 2020 року пенсію за період з 01.03.2016 та з 01.06.2018 по 31.10.2018 в сумі 207578,11 грн та поточну пенсію за квітень 2020 року у розмірі 12183,42 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на квітень 2020 року. У квітні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за квітень 2020 року в сумі 12183,42 грн.

З незалежних від управління причин виплату нарахованої за ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 та з 01.06.2018 по 31.10.2018 та з урахуванням виплаченої пенсії за листопад 2018 року проведено ГУ ПФУ в Луганській області не в повному обсязі (арк. спр. 56-57).

Державним виконавцем винесено постанову від 10 грудня 2020 року про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП №63260420 (арк. спр. 65).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача як на причину не виконання рішення суду на лист до Головного управління ПФУ у Луганській області від 04.03.2020 № 502/03.3-31 щодо виділення фінансування на виконання рішення суду, суд не приймає, оскільки із змісту вказаного листа вбачається, що позивач просив дозвіл щодо створення додаткового паспорту для забезпечення виплати пенсії ОСОБА_1 для виплати пенсії за листопад 2018 року задля негайної виплати в межах стягнення за один місяць (арк. спр. 9).

Звернення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області до розпорядника коштів ГУ ПФУ в Луганській області з метою отримання фінансування виплати у повному обсязі заборгованості з пенсії ОСОБА_1 позивачем не надані та в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, жодних інших заходів щодо виконання судового рішення боржником не вживалося.

На думку суду, така бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду спростовує твердження Рубіжанського ОУПФУ Луганської області, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування.

Також судом першої інстанції зазначено, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Щодо невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем (п. 38, 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України) судом зазначено, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема: - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої); - виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята); - за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста). Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII). Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження. Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8). Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України. Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 360/478/18, яке набрало законної сили 25 березня 2020 року, видано виконавчий лист № 360/478/20 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року та з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року на рахунок, відкритий у АТ Державний ощадний банк України (арк. спр. 45-48).

Постановою державного виконавця від 09.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63260420, копію якої направлено боржнику (арк. спр. 50).

Листом від 20.10.2020 № 1241/32-8/6326 Інформація про добровільне виконання виконавчого рішення суду у справі № 360/478/20 Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду 26 жовтня 2018 року Управлінням прийнято рішення від 28.02.2020 № 54 Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду в межах суми стягнення за один місяць з 01.11.2018 по 30.11.2018. З урахуванням того, що управління здійснює нарахування у поточному місяці на майбутній у лютому 2020 року на відомість березня 2020 року ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у сумі 10451,43 грн. У березні 2020 року виплату пенсії профінансовано. У зв`язку з набранням рішенням законної сили, управління рішенням від 27.03.2020 № 73 нарахувало ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком з 01.03.2016 по 30.04.2018 та з 01.06.2018 по 30.11.2018 з урахуванням виплаченої пенсії за листопад 2018 року.

У березні 2020 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату квітня 2020 року пенсію за період з 01.03.2016 та з 01.06.2018 по 31.10.2018 в сумі 207578,11 грн та поточну пенсію за квітень 2020 року у розмірі 12183,42 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на квітень 2020 року. У квітні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за квітень 2020 року в сумі 12183,42 грн.

З незалежних від управління причин виплату нарахованої за ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 та з 01.06.2018 по 31.10.2018 та з урахуванням виплаченої пенсії за листопад 2018 року проведено ГУ ПФУ в Луганській області не в повному обсязі (арк. спр. 56-57).

Державним виконавцем винесено постанову від 10 грудня 2020 року про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП №63260420 (арк. спр. 65).

Колегія суддів зазначає, що згідно роздруківки з програмного комплексу Підсистеми призначення та виплати пенсії Пенсійного фонду України вбачається, що на виконання рішення від 24.02.2020 року нарахована позивачем ОСОБА_1 пенсія за періоди з 01.03.2016 року по 30.04.2018 року та з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 207578,11 грн. з березня 2020 року та надалі щомісяця (лютий 2021 року включно) включається до загальної потреби в коштах, виплата яких буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою, однак виплата не фінансується. Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, Верховним Судом України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а. Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18. Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає. Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 102,00 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 153,00 грн.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4955/20 задовольнити. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4955/20 скасувати. Прийняти нову постанову. Позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 63260420 за виконавчим листом № 360/478/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 02.04.2020 року. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, Код ) на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 255,00 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок). Повне судове рішення 08 квітня 2021 року. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко