Справа № 826/9661/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2021 року м. Київ № 826/9661/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки)

за участю:

представника позивача - Суткевича О.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 №826/9661/17 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 у справі 826/9661/17 - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019 у справі №826/9661/17.

Разом з тим, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 06.07.2020 від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 по справі №826/9661/17 за нововиявленими обставинами, в якій останній просить:

- скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 у справі №826/9661/17;

- прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та визнати протиправними та скасувати в повному обсязі вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 24.05.2017 №Ф-29162-17, від 09.11.2017 №Ф-29162-17, від 08.02.2018 №Ф-29162-17 та від 04.05.2018 № Ф-29162-17.

В обгрунтування поданої заяви вказано, що після прийняття рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 у справі №826/9661/17 та набрання ним законної сили, заявнику стало відомо про істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику (позивачу) на час розгляду справи.

Вказано, що 13.05.2020 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників», який був опублікований 02.06.2020 та набирає чинності з 01.01.2021. Зокрема, згідно з пунктом 1 вказаного Закону до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», внесено такі зміни: «особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску".

На думку позивача, внаслідок прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників» скасовано обов`язок фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, а також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності), які мають основне місце роботи, сплачувати за себе єдиний внесок за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Також зазначено, що вищезазначена обставина має значення для вирішення справи і є істотною для постановления правильного рішення у справі, так як на її підставі можна зробити висновок про звільнення ОСОБА_1 (як фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування) від обов`язку сплачувати за себе єдиний внесок за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за останнього у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Зазначена обставина не була і не могла бути відома ОСОБА_1 та суду, оскільки Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників» був опублікований 02.06.2020 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі №826/9661/17 та призначено розгляд заяви до судового розгляду по суті з викликом сторін. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві у строк до 01.04.2021 надати суду пояснення з приводу заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні 05.04.2021 представником позивача підтримано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в повному обсязі та останній просив її задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Частинами другою та третьої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.05.2017 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-29162-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 13 867, 37 грн.

Незгода позивача із вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) зумовила його звернення до суду.

Разом з тим, під час судового розгляду справи №826/9661/17, позивачем неодноразово подавались заяви про зміну позовних вимог, в результаті чого позивач просив суд визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 24.05.2017 №Ф-29162-17, від 09.11.2017 №Ф-29162-17, від 08.02.2018 №Ф-29162-17 та від 04.05.2018 №Ф-29162-17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 №826/9661/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 14.01.2019.

13 травня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» пунктом 1 розділу І якого визначено, що особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до Прикінцевих положень Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 915 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

В судовому засіданні у відповідь на запитання суду представником позивача вказано, що суми недоїмки які є предметом спору - не сплачені, стягнення по податковим вимогам не відбулося. Також вказано, що позивач не звертався до податкового органу із заявою про списання суми недоїмки, нарахованої позивачу відповідно до приписів названого Закону.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів подання до податкового органу заяви про списання несплаченої станом на 1 грудня 2020 року суми недоїмки, нарахованої ОСОБА_1 у відповідності до пункту 915 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 в адміністративній справі №826/9661/17.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 241-243, 248, 250, 361, 363, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 в адміністративній справі №826/9661/17.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 в адміністративній справі №826/9661/17- залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно згідно приписів статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.04.2021.