Справа № 540/2138/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2138/20
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючої судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення від 08.04.2020 року про відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, зобов`язання призначити та виплатити державну допомогу на дітей одиноким матерям, починаючи з 01.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.03.2020 року позивач звернулась до УПСЗН Білозерської РДА з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та надала відповідні документи на 15 аркушах. Відповідач повідомив, що для розгляду вказаної заяви необхідно додатково, в місячний термін, надати довідки про розмір нарахованих пільг на комунальні послуги та розмір стипендії з місця навчання дитини. У зв`язку з чим, 17.03.2020 року ОСОБА_1 , з метою отримання витребуваних відповідачем довідок, звернулась до відповідних установ та дізналася, що під час дії карантину всі організації працюватимуть у закритому режимі на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Позивач зазначає, що вказаною постановою, відповідно до якої було установлено карантин з 12.03.2020 року на всій території України, заборонено відвідування державних та недержавних органів. Даний факт підтверджується фотокопією одного з оголошень, яке було розміщене на вхідних дверях ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія». Відтак, ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати вищезазначені довідки у встановлений відповідачем строк. 08.04.2020 року УСЗН Білозерської РДА прийняло рішення про відмову у призначенні допомоги одиноким матерям, з підстав того, що позивач надала не повний пакет документів, які необхідні для призначення вказаної допомоги. На підставі викладеного, позивач зазначає, що відмова у призначені допомоги на дітей одиноким матерям з 01.03.2020 року є протиправною та такою, що порушує її права та інтереси, та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Доводами апеляційної скарги зазначено, що 17.03.2020 року ОСОБА_1 , з метою отримання витребуваних відповідачем довідок, звернулась до відповідних установ та дізналася, що під час дії карантину всі організації працюватимуть у закритому режимі на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Позивач вказує, що зазначеною постановою установлено карантин з 12.03.2020 року на всій території України та заборонено відвідування державних та недержавних органів, а тому, позивач була позбавлена можливості надати витребувані відповідачем довідки у встановлений строк. Також, позивач посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», а саме розділ VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» доповнено наступним абзацом: «Установити, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення.». Отже, позивач вважає, що згідно з вищевказаною нормою Закону, строки звернення щодо призначення допомоги для дітей одиноким матеріям продовжується на період здійснення заходів щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби. В свою чергу, позивач зазначає, що дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», триває. Таким чином, на думку позивача, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не звернув увагу на дані обставини та дійшов хибного висновку, вказавши, що у позивача існувала можливість отримати необхідні документи для призначення допомоги на дітей, як одинокій матері.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дана справа відноситься до категорії незначної складності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення від 12.04.2017 року НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно з довідкою від 28.03.2003 року № 852/09-71, відомості про батька дитини ОСОБА_2 (мати ОСОБА_3 ) записані за заявою матері згідно з ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, як про дитину народжену у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства.

06.03.2020 року Управлінням соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації прийнята від позивача заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме - допомоги на дитину одинокій матері вх. № 774 та документи на 15 арк.

За результатами розгляду заяви позивача, 08.04.2020 року відповідачем прийнято рішення при призначення допомоги сім`ям з дітьми, в якому зазначено, що заявник немає права на допомогу матерям з урахуванням доходів - неповний пакет документів.

Також, відповідачем складено повідомлення про відмову позивачу у наданні допомоги сім`ям з дітьми.

Вважаючи протиправною відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення від 08.04.2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_4 допомоги на дітей, як одинокій матері, з підстави не подання позивачем повного переліку необхідних документів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року (чинного та в редакції на момент звернення позивача за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям) громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року (чинного та в редакції на момент звернення позивача за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям) право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Статтею 18-2 цього Закону визначено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»).

Так, відповідно до п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (чинного та в редакції на момент звернення позивача за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям), для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини.

Усиновлювачі подають також копію рішення про усиновлення.

Мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, яка (який) не одержує на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», подають копію свідоцтва про смерть одного з подружжя та довідку про те, що вони не одержують на дітей зазначені пенсії та державну соціальну допомогу.

Якщо одинока мати народила дитину за межами України і не може подати документ, який підтверджує той факт, що вона є одинокою матір`ю, рішення про призначення їй допомоги на дитину приймається органом соціального захисту населення на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді із зазначенням інформації про факт проживання дитини з матір`ю, і документа про народження дитини легалізованого в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, виплата допомоги на дітей одиноким матерям продовжується з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами, на підставі довідки навчального закладу - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Згідно п.п. 43, 44 вказаного Порядку документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення зазначеної допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин (догляд за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років тощо) не може особисто зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

У сільській місцевості прийняття заяв з необхідними документами для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми і передачу їх відповідним органам соціального захисту населення здійснюють особи, уповноважені виконавчими комітетами сільських і селищних рад.

Працівники дипломатичної служби та члени їх сімей, які перебувають у довготерміновому відрядженні, особисто подають письмову заяву та необхідні документи для призначення допомоги при народженні дитини, які надсилаються до органу соціального захисту населення за місцем реєстрації заявників.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви.

У разі подання заяви в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису про призначення допомоги при народженні дитини така допомога призначається не пізніше ніж наступного робочого дня після отримання заяви органом соціального захисту населення.

Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви.

Статтею 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року (чинного та в редакції на момент звернення позивача за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям) документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

З аналізу наведених вимог Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми вбачається, що рішення про відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям має містити причини відмови, тобто, у рішенні про відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям мають бути зазначені, як фактичні обставини, що стали підставою для прийняття такого рішення, так і орган, що приймає рішення, має послатись на норми наведених вимог чинного законодавства, що відповідно визначають законні підстави для прийняття рішення.

Зазначені вимоги Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача про призначення допомоги на дітей одиноким матерям від 06.03.2020 року, було прийнято рішення від 08.04.2020 року, іменоване відповідачем - при призначення допомоги сім`ям з дітьми, в якому зазначено, що заявник немає права на допомогу матерям з урахуванням доходів - неповний пакет документів.

Поряд з цим, у вказаному рішенні не визначено, яких саме документів не вистачало для прийняття рішення про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, а так само не вказано, які норми Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми стали підставою для прийняття такого рішення.

Так само у повідомленні про відмову у призначенні допомоги не визначено, ані норм права, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, ані переліку документів, яких не вистачало для прийняття рішення про призначення допомоги.

Зазначені обставини свідчать про невідповідність оскаржуваного рішення про відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям вимогам Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, ст. 2 КАС України та відповідно про помилковість висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів зазначає, що доходячи висновку про обґрунтованість рішення відповідача щодо відмови у призначенні допомоги у зв`язку з поданням позивачем неповного переліку необхідних документів, суд першої інстанції помилково не дослідив зміст оскаржуваного рішення та не звернув увагу на те, що оскаржуване рішення не містить переліку документів, яких не вистачало, а так само посилань на норми Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, якими передбачено підстави для прийняття такого рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції також не визначено, яких документів саме згідно п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, не було надано позивачем та якими вимогами цього Порядку та Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що відсутність цих документів є саме підставою для відмови у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям.

Що стосується посилань суду першої інстанції на те, що на корінці про отримання заяви позивача визначено, які документи були необхідні для призначення допомоги, колегія суддів звертає увагу на те, що із вказаного корінця неможливо встановити, які саме документи мала надати позивач та якими вимогами п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми передбачено подання цих документів.

Більш того, колегія суддів зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву так само не вказано повного переліку документів, яких, на його думку, не вистачало.

Відповідач посилається на необхідність подання довідки про розмір стипендії сина позивача.

Проте, у наведеному корінці про отримання заяви позивача наявні посилання на декілька довідок, однак, у цьому корінці не у повному обсязі визначено найменування витребуваних довідок та зміст цього корінця не дає можливості у повному обсязі відтворити його текст.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно п. 45 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, орган, що призначає і виплачує державну допомогу сім`ям з дітьми, повинен давати роз`яснення з питань її призначення і виплати та надавати заявнику допомогу в одержанні необхідних документів.

Як зазначає відповідач, ним направлялись запити щодо отримання довідки про стипендію сина позивача, однак, відповіді на ці запити не отримано.

Водночас, доказів щодо направлення цих запитів відповідачем не надано та відповідач не вказує, якими вимогами Порядку № 1751 передбачено, що неотримання відповіді на запит є підставою для відмови у признанні допомоги.

Окрім цього, станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, розділ VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» доповнено пунктом 1-1 згідно Закону № 540-IX від 30.03.2020 року наступного змісту: «Установити, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення.».

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу допомоги на дітей одиноким матерям є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги позивача у цій частині задоволенню.

Поряд з цим, враховуючи, що фактично відповідачем не приймалось рішення по суті розгляду заяви позивача про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, колегія суддів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, а вимоги про зобов`язання відповідача саме признати та виплатити таку допомогу є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 08.04.2020 року, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.03.2021 року про призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2021 року про призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.