Справа № 520/2321/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 березня 2021 року № 520/2321/21

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

за участю представника позивача Мякоти Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними;

- скасувати рішення № 300 відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 січня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 період роботи на Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року помічником машиніста екскаватора IV розряду, з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі, з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року водієм автотранспортних засобів/автомобіля БеЛАЗ 3-го класу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19 січня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Протоколом №300 від 25.01.2021 відповідач відмовив у призначені пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу - 12 років 6 місяців. Позивач не погоджується з вказаним рішенням, посилаючись на те, що на його думку, відповідачем протиправно не врахований стаж роботи позивача, який дає право на призначення пільгової пенсії, з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року, з 10 вересня 2003 року по 17 липня 2009 року.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, зазначив, що позивачу для призначення пенсії необхідно мати не менше 28 років страхового стажу, з них не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу. Позивач має необхідний загальний стаж, однак позивач фактично має пільговий стаж за списком № 2 - 5 років 8 місяців 2 дні, а інший пільговий стаж не підтверджений належним чином.

Представник позивача не погодилась з доводами відзиву та подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що у відзиві на позов відповідач не зазначив заперечень щодо неправомірного незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 22.07.1980 по 28.04.1981 помічником машиніста екскаватора, а посилання відповідача на невірність зазначеного коду КП згідно довідника професій не є обґрунтованим, оскільки такий код у довідці зазначений відповідно до нормативно-правових актів, чинних на дату проведення атестації робочих місць.

Представник позивача Мякота Тетяна Миколаївна - в судовому засіданні просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань та заяв до суду не подав, причин неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19 січня 2021 року звернувся до відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, у відповідності до положень п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 позивачем разом з заявою про призначення пенсії до пенсійного органу були надані такі документи: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000; довідка про зміну назви організації; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.93 № 637; паспорт; трудова книжка, що підтверджується розпискою-повідомленням від 19 січня 2021 року, зареєстрованою за № 87.

Як вбачається з копії трудової книжки, доданої також до матеріалів справи, ОСОБА_1 працював на Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті в періоди:

-з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року - помічником машиніста екскаватора IV розряду;

-з 21 листопада 1985 року по 27 серпня 1991 року - водієм автомобіля БеЛАЗ - 540А;

-з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспорту ванні гірської маси в технологічному процесі;

-з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року - водієм автотранспортних засобів автомобіля БеЛАЗ 3-го класу,

що підтверджується записами в трудовій книжці, а також відповідними довідками, наказами щодо проведення атестації.

25 січня 2021 року Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте рішення №300 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за Списком 2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за відсутності необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що до пільгового стажу за списком №2 неможливо зарахувати період роботи з 10.09.2003 по 17.07.2009 з урахуванням наказів про атестацію робочих місць в ПАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5/1157 від 29.12.2020 неповна підстава видачі довідки та невірно зазначений код КП згідно довідника професій. На підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 35 років 1 місяць 1 день, стаж за списком № 2 складав би 5 років 8 місяців 25 днів, що є менше половини необхідного пільгового стажу.

Позивач не погодившись з зазначеним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що позивач в зв`язку з досягненням віку, який дає право на пенсію на пільгових умовах, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Як вбачається з трудової книжки позивача, позивач працював з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року - помічником машиніста екскаватора IV розряду; з 21 листопада 1985 року по 27 серпня 1991 року - водієм автомобіля БеЛАЗ - 540А. З 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі; з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року - водієм автотранспортних засобів автомобіля БеЛАЗ 3-го класу.

Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні пенсійного органу зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 35 років 1 місяць 1 день, стаж за списком № 2 складав би 5 років, 8 місяців 25 днів.

Отже наявність у позивача загального стажу роботи 35 років 1 місяць 1 день та пільгового стажу за списком № 2 тривалістю 5 років 8 місяців 25 днів не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що до спеціального стажу позивача зараховано період роботи з 21.11.1985 по 27.08.1991, який саме складає 5 років 8 місяців 25 днів.

В той же час, періоди роботи з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року та з 06.07.2007 по 17.07.2009, про які відповідач у відзиві зазначає, як про зараховані до пільгового стажу, математично не відповідають тривалості стажу 5 років 8 місяців 25 днів, який зазначено в спірному рішенні. При цьому в спірному рішенні міститься посилання на підстави незарахування до пільгового стажу періоду з 10.09.2003 по 17.07.2009, з огляду на що посилання відповідача на зарахування періоду з 06.07.2007 по 17.07.2009 до пільгового стажу спростовується змістом спірного рішення відповідача.

Посилань на підстави зарахування або незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року помічником машиніста екскаватора IV розряду у спірному рішенні не наведено.

Відтак, судом встановлено, що спірними періодами, наявність/відсутність підстав для зарахування яких до пільгового стажу для призначення пенсії входить до предмету доказування у даній справі, є саме періоди роботи з 22 липня 1980 року по 28 квітня 1981 року - помічником машиніста екскаватора IV розряду, з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі; з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року - водієм автотранспортних засобів автомобіля БеЛАЗ 3-го класу.

Позивачем до матеріалів справи надано довідки, які подавалися також разом з заявою про призначення пенсії:

- від 08.12.2020 № 06-14/876 (архівні) - щодо періодів роботи в Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті з 22 липня 1980 року по 27 квітня 1981 року на посаді помічником машиніста екскаватора IV розряду;

- від 29.12.2020 № 5/1157 (про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пе5нсії за відсутності книжки або відповідних записів у ній) з 10 вересня 2003 по 17 липня 2009 - водієм автомобіля БеЛАЗ 540А.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці га соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок №383), застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку№637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з абз. 7 пункту 20 Порядку №637 у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності книжки або відповідних записів у ній за період з 10.09.2003 по 17.07.2009 №5/1157 від 29.12.2020. Згідно даних зазначеної довідки позивач працював повний робочий день в ЗАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді водія автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятий на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі гірничо-підготовчої діяльності, що передбачена Списком 2 розділом 1 підрозділ 1а код КП 2010100а-11442, підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 № 36, характер виконуваних робіт - гірничі роботи (добування відкритим способом кварциту, сланцю та інших нерудних копалин, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки), відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні кар`єрів.

Згідно вказаної довідки підставою для видачі в розділі «додаткові відомості» зазначено - Атестація робочих місць проведено згідно з Наказом № 79-к від 22.05.2002 (атестація є першою); Наказ № 156-к від 06.07.2007, картки умов праці, особові рахунки.

Вказана довідка відповідає вимогам чинного законодавства, данні, зазначені у довідці, підтверджуються наданими до матеріалів справи наказами про проведення атестації робочих місць та картками умов праці.

Щодо посилання відповідача на зазначення неповної підстави для видачі довідки від 29.12.2020 № 5/1157, суд зазначає, що інформація щодо переліку та реквізитів документів, які саме є підставами для видачі вказаної довідки, в повному обсязі відображені в графі нижче - «додаткові відомості».

Отже, за змістом надана позивачем довідка містить необхідну інформацію щодо підстав її видачі, а підхід відповідача є занадто формальним та не доводить неналежність чи недостатність обсягу інформації у довідці ЗАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат».

Щодо посилання відповідача на невірність зазначення коду КП згідно довідника професій, суд зазначає, що з копії вказаної вище довідки вбачається, що код КП зазначений згідно довідника професій, який був чинний на момент проведення атестації, відповідно до Постанови КМ СРСР від 26.01.1991 № 10 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до Постанови КМ СРСР від 26.01.1991 № 10 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, посаду 2010100а-11442 «Водії автомобілей, зайняті на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі» віднесено до списку робіт, професій та посад, що дають право на пенсію за списком № 2.

З огляду на вказане, суд не бере до уваги зазначені доводи відповідача.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд дійшов висновку про протиправне незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду роботи з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі; з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року - водієм автотранспортних засобів автомобіля БеЛАЗ 3-го класу.

Щодо періоду роботи позивача в Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті з 22 липня 1980 року по 27 квітня 1981 року на посаді помічника машиніста екскаватора IV розряду, суд зазначає, що відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, у підрозділі І Відкриті гірські роботи та роботи на шахтних поверхнях. Розділу І Гірські роботи Списку №2 виробництв, професій, які дають право на пенсію на пільгових у мовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року, зазначені в тому числі машиністи екскаваторів / екскаваторщики та їх помічники.

В той же час, право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження умов праці позивача на зазначеній посаді, зайнятість протягом повного робочого дня, відсутності простоїв тощо.

Довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вказаний період позивачем до матеріалів справи не надано, трудова книжка таких відомостей не містить.

Відтак, з огляду на зазначене, матеріалами справи та наданими позивачем в ході судового розгляду доказами не підтверджено наявності підстав для зарахування зазначеного періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Отже, відповідачем протиправно не застосовані до позивача приписи останнього абзацу пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено, що працівники, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини та висновки суду щодо безпідставного неврахування частини пільгового стажу при розгляді заяви ОСОБА_1 , належним та достатнім захистом порушених прав позивача є скасування рішення № 300 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 січня 2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19 січня 2021 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи на Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі, з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року водієм автотранспортних засобів/автомобіля БеЛАЗ 3-го класу.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати на сплату судового збору підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно задоволеним вимогам, а саме підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі половини сплаченого позивачем судового збору.

Також в позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні представником позивача надано клопотання про збільшення розміру витрат на правову допомогу, згідно якої сума витрат на правничу допомогу складає 13000 грн.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до чч. 1,4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 2-5 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Представник позивача просить суд відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, на підтвердження яких надає до матеріалів справи копії Договору про надання правничої допомоги від 05.02.2021 № 19/21, копію акту приймання передачі наданих послуг № 1 від 11.02.2021 на суму 10000 грн, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 26.03.2021 на суму 3000 грн, копію розрахунку вартості юридичних послуг до договору, копії прибутково-касових ордерів №2/2021 від 11.02.2021 та №6/2021 від 26.03.2021 на суми 10000 грн та 3000 грн відповідно, копію ордеру, копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з пп. 1.1, 1.2 Договору на умовах цього договору Замовник дає завдання Виконавцю та зобов`язується оплатити її послуги, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдання Замовника надавати йому зазначені юридичні послуги. На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього договору складається акт в строк двох днів.

Згідно з п. 4.1 Договору за надані послуги Замовник виплачує Виконавцеві плату в розмірі вартості фактично наданих послуг відповідно до розрахунку вартості послуг, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.5.1 Договору замовник здійснює оплату згідно з цим договором в готівковому порядку в момент підписання актів-приймання передачі наданих послуг.

До матеріалів справи надано розрахунок вартості юридичних послуг до договору № 19/21 про надання правничої допомоги від 05 лютого 2020 року, згідно якого розмір витрат на оплату правової допомоги становить:

- Консультація з правових питань щодо способів захисту порушеного права .вартість послуги тривалістю одна година - 1000,00 (одна тисяча гривень);

- Підготовка правового висновку щодо спірних правовідносин з урахуванням судової практики Верховного Суду, вартість послуги тривалістю одна година - 500,00 (п`ятсот) гривень;

- Підготовка матеріалів, позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги вартість послуги тривалістю одна година становить 2000,00 ( дві тисячі ) гривень;

- Підготовка інших процесуальних документів по справі / клопотання, запити, додаткові пояснення, заперечення, відповіді /, ознайомлення з матеріалами справи, вартість послуги тривалістю 1 година становить 1500,00 (одна тисяча п`ятсот)гривень.

- Участь у судовому засіданні при розгляді справи судами першої, апеляційної інстанції 1200,00 (одна тисяча двісті ) гривень за 1 годину участі.

Згідно наданих до матеріалів актів приймання-передачі наданих послуг:

- надані консультації щодо способів захисту порушеного права Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в зв`язку з відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах. Вартість послуги 1000,00 гривень.

- підготовлений правовий висновок щодо спірних правовідносин з вивченням чинної судової практики. Вартість послуги 2000,00 гривень.

- підготовлений адміністративний позов та додатки до позову до Харківського окружного адміністративного суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Вартість послуги 7000,00 гривень.

Всього вартість наданих послуг відповідно до п.4.1 Договору за період з 05 лютого 2021 року по 11 лютого 2021 року становить 10000,00 гривень.

Підготовлена відповідь на відзив на позов по справі №520/2321/21 та додатки до відповіді на відзив. Витрата часу дві години. Вартість послуги 3000 грн.

Юридичні послуги надані в повному обсязі, сторони претензій по наданим послугам один до одного не мають. Замовник передав Виконавцеві кошти в сумі відповідно 10000,00 (десять тисяч) та 3000,00 (три тисячі ) гривень за виконану роботу.

Стосовно заявлених в акті витрат на надання консультацій щодо способів захисту порушеного права у зв`язку з відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах та підготовку правового висновку щодо спірних правовідносин з вивченням чинної судової практики, суд зазначає, що вказані витрати не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи, відповідно до ст. 132 КАС України, оскільки вказані консультації та правовий висновок самі по собі не були спрямовані саме на захист прав позивача в суді.

Відтак, заявлені витрати у вказаній частині не є обґрунтованими.

В іншій частині витрати на правничу допомогу суд визнає співмірними з обсягом наданих послуг та підтвердженими належними доказами, отже вони підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі половини визнаних судом витрат на професійну правничу допомогу адвоката на суму 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати рішення № 300 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 січня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19 січня 2021 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи на Новоселівському гірничо-збагачувальному комбінаті з 10 вересня 2003 року по 06 липня 2007 року - водієм автомобіля БеЛАЗ 3-го класу, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі, з 06 липня 2007 року по 17 липня 2009 року водієм автотранспортних засобів/автомобіля БеЛАЗ 3-го класу.

В задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2021 року.

Суддя Білова О.В.