Справа № 160/1706/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2021 року Справа № 160/1706/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 08.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» зареєстровано 12.06.2000 року, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
02.12.2020 року Головним управлінням ДФС у м. Києві видано наказ №899-п «Про проведення фактичних перевірок» про проведення протягом грудня 2020 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1-77) з питань, зокрема, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Підстава: доповідна записка управління контролю за розрахунковими операціями від 01.12.2020 року №391/26-15-07-08-01-16.
У додатку №6 до наказу №899-п від 02.12.2020 року «Перелік суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок працівниками управління контролю за розрахунковими операціями на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України» зазначено: назва суб`єкта господарювання - ТОВ «ОМЕГА», адреса об`єкта - м. Київ, вул. Жилянська, 59, тривалість перевірки 10 діб, дата початку перевірки 08.12.2020.
Перевірка здійснювалась у присутності керуючої ОСОБА_1 , яка власноручним підписом на направленнях на проведення перевірки від 08.12.2020 року №2185/26-15-07-08-01, №2187/26-15-07-08-01 підтвердила факт пред`явлення їй службового посвідчення та направлень на проведення перевірки.
Від підписання акту перевірки керуюча ОСОБА_1 відмовилась, про що складено Акт відмови від підписання матеріалів перевірки та отримання копії акту фактичної перевірки від 11.12.2020 року.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Так, згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За правилами пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
На підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Судом встановлено, що пункт 1 наказу №899-п від 02.12.2020 року на перевірку містить підставу для її проведення - доповідна записка управління контролю за розрахунковими операціями від 01.12.2020 року №391/26-15-07-08-01-16, а у додатку №6 до наказу №899-п від 02.12.2020 року конкретизовано, що фактична перевірка торгового об`єкта позивача проводиться відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
З огляду на зазначене, спростовуються доводи позивача в позовній заяві про відсутність правових підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ «ОМЕГА» за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 59.
Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі - Закон № 481/95-BP) встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що 05.03.2020 року позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії: з 12.03.2020 року по 12.03.2021 року.
Згідно зі статтею 15 Закону № 481/95-BP, ліцензія може бути анульована шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження за наявності певних обставин. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Представником відповідача надано до суду копію розпорядження від 03.06.2020 року про анулювання ліцензії позивача зі строком дії з 12.03.2020 року по 12.03.2021 року, яке позивачем отримано 26.06.2020 року.
Доказів скасування зазначеного розпорядження матеріали справи не містять.
Відповідно до копії дубліката ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 22.07.2020 року, ТОВ «ОМЕГА» набуває право реалізації алкогольних напоїв за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 59 з 27.06.2020 року по 27.06.2021 року.
Таким чином, станом на 26.06.2020 року у ТОВ «ОМЕГА» була відсутня діюча ліцензія на право роздрібної реалізації алкогольними напоями.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар