Справа № 400/2252/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

09 квітня 2021 р. справа № 400/2252/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

провизнання незаконним та скасування наказу № 584-УБД від 23.03.2021 р.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ Держгеокадастру), в якому просить суд визнати незаконним та скасування наказ № 584-УБД від 23.03.2021 року.

Одночасно з позовом, 08 квітня 2021 року, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд:

1) зупинити дiю наказу № 584-УБД вiд 23.03.2021 року;

2) заборонити вiдповiдачу здiйснювати будь-якi дiї вiдносно земельної дiлянки щодо якої наказом № l000-УБД вiд 31.12.2020 року надано позивачу дозвiл на розробку проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки, розташованої в межах поворотних точок з координатами: 1) Х-5158229,257; Y-4198891,040; 2)Х-5158222,351; Y-4198952,797; 3) Х-5158058,588; Y-4198963,057; 4) X-5157891,597; Y-4198973,519; 5) Х-5157907,741; Y-4198911,183; 6) Х-5158068,512; Y-4198901,111; зокрема але не виключно, дiї спрямованi на розпорядження, змiну цільового призначення та складу угiдь, змiну конфiгурації та меж, подiл чи об`єднання, передання у власнiсть чи надання в оренду, у тому числi продаж на земельних торгах (аукцiонi), земельної дiлянки або її частини;

3) заборонити органам державної влади та органам мiсцевого самоврядування, в тому числi Державній службi України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), здiйснювати будь-які дiї вiдносно земельної дiлянки щодо якої наказом № l000-УБД вiд 31.12.2020 року надано позивачу дозвiл на розробку проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки, розташованої в межах поворотних точок з координатами: 1) Х-5158229,257; Y-4198891,040; 2)Х-5158222,351; Y-4198952,797; 3) Х-5158058,588; Y-4198963,057; 4) X-5157891,597; Y-4198973,519; 5) Х-5157907,741; Y-4198911,183; 6) Х-5158068,512; Y-4198901,111; зокрема але не виключно, дiї спрямованi на розпорядження, змiну цiльового призначення та складу угiдь, змiну конфiгурації та меж, подiл чи об`єднання, передання у власнiсть чи надання в оренду, у тому числі продаж на земельних торгах (ayкціоні), земельної ділянки або її частини.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступним: у даній адміністративній справі позивач оскаржує наказ ГУ Держгеокадастру № 584-УБД від 23.03.2021 року "Про визнання таким, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 № 1000-УБД". Так, наказом відповідача № 1000-УБД від 31.12.2020 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На думку позивача, відповідач своїм наказом від 23.03.2021 року, позбавив його права на розробку проекту землеустрою з метою подальшого отримання земельної ділянки. У зв`язку з викладеним, існує реальна вірогідність прийняття відповідачем рішення про надання згоди та виділення спірної земельної ділянки іншій особі, а тому невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 154 ч. 1-3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Наведена норма передбачає, що за загальним правилом, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без повідомлення учасників справи. Заявник викликається тільки у випадку необхідності надати додаткові пояснення та/або докази. Судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову призначається у виняткових випадках, за відсутності пояснень заявника та/або недостатності поданих ним доказів.

Суд не вбачає підстав для виклику заявника та призначення судового засідання, так як всі доводи викладені позивачем в заяві про забезпечення позову, до якої додані необхідні докази.

З урахуванням викладеного, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 і 2 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є надання тимчасового судового захисту на час розгляду справи в суді та набрання законної сили судовим рішенням, але забезпечення позову не повинно підмінювати собою розгляд позовних вимог по суті та вирішення спору.

Судом встановлено, що 23.10.2020 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Коблевської селищної ради Березанського району Миколаївської області, із земель державної власності.

31.12.2020 року наказом відповідача № 1000-УБД позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

10.03.2021 року позивачем укладено договір з Миколаївською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на виготовлення проекту землеустрою. На виконання договору, відносно позивача складено експлікацію земельних угідь з визначенням координат поворотних точок та лінійних промірів меж земельної ділянки.

23.03.2021 року ГУ Держгеокадастру прийнято наказ № 584-УБД, яким визнано таким, що втратив чинність наказ від 31.12.2020 року № 1000-УБД.

Суд звертає увагу, що зупиняючи дію оскарженого наказу, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті та без надання оцінки спірним правовідносинам, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дiї наказу № 584-УБД вiд 23.03.2021 року.

Стосовно забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії відповідачу, органам державної влади та органам місцевого самоврядування відносно земельної ділянки, та дії по зміні цільового призначення, поділу чи об`єднання, реєстрації, перереєстрації, передачі іншим особам у користування, виконання інших будь-яких робіт та правочинів щодо земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, суд зазначає наступне.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, відсутні відомості та докази перебування у власності позивача земельної ділянки, що свідчить про відсутність на момент звернення з цією заявою, доказів загрози завдання позивачеві шкоди внаслідок прийняття рішення про передачу її у власність іншій особі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 року у справі № 308/10112/16-а вказала: "... При цьому згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження 11-986апп18)).

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом."

З урахуванням наведеного, будь-які докази існування відповідних майнових прав на обрану земельну ділянку, так само, як і легітимних очікувань на виникнення таких прав на підставі рішення суду у цій справі, як у позивача так і у будь-якої іншої особи, якій, як стверджує позивач, відповідачем може бути надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, відсутні.

Суд зазначає, що припущення заявника стосовно наміру відповідача розпорядитися спірною земельною ділянкою на власний розсуд, шляхом відчуження її будь-яким способом, або передання її у власність будь-якій іншій особі, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом, оскільки права власності, користування або іншого права володіння такою земельною ділянкою позивач не має, а інших належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення його прав, свобод або інтересів позивачем не надано.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 256 ч. 1-2 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст. 154 ч. 8 КАС України).

Керуючись ст. ст. 154, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

3. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 та п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя А. О. Мороз