Справа № 460/3140/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2021 року м. Рівне №460/3140/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловнеого управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 14 березня 2019 року №3570-5113-1717, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з орендної плати з фізичних осіб в сумі 6234,97 грн.; податкове повідомлення-рішення відповідача форми від 14 березня 2019 року №3570-5113-1717, яким визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 6234,97 грн., податкове повідомлення-рішення від 23.04.2018 р. №49661-5102-1717, яким визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 8023,7 грн.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю визначення відповідачем орендної плати позивача за землю з огляду на відсутність об`єкту оренди, оскільки позивач добровільно відмовився від використання водного об`єкту шляхом звернення до орендодавця з заявою про розірвання договору оренди водного об`єкту.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у наданому суду відзиві наголошує на обґрунтованості прийнятого ним рішення з огляду на відповідність вимогам чинного законодавства як самого рішення, так і дотримання визначеного законом порядку його прийняття.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2017 року позивач уклав договір оренди водного об`єкта № 3 (далі - Договір) з Рівненською обласною державною адміністрацією, предмет договору водний об`єкт для рибогосподарський потреб ставок площею 31,723 га, розташований за межами с. Заміщина на території Крупецької сільської ради Рдивилівського району Рівненської області. В пункті 2 цього Договору вказано, що об`єктом оренди є вода (водний простір) 328.00 тис.см3, 31, 7231 га, земельна ділянка під водним об`єктом 31, 723 га, під гідротехнічними споруди 0,6649 га, піски 0,5192га, сіножаті 0,2614 га, низинні заболочені землі 0,4884 га, інші 0,0689 га.

Договір укладено до 05 березня 2027 року.

У пункті 9 Договору вказано, що орендна плата вноситься орендарем за воду (водний простір) у розмірі 14191,43 грн. За земельну ділянку за місцем її розташування орендна плата вноситься у розмірі згідно договорів оренди земельних ділянок від 16.05.2011 року. Об`єкт оренди передається для рибогосподарських потреб.

16.05.2011 року між позивачем та Радивилівською районною державною адміністрацією Рівненської області укладено Договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Крупецької сільської ради для рибогосподарських потреб. Згідно п.2 Договору, в оренду надається земельна ділянка площею 14,7251 га. Земельна ділянка передається для рибогосподарських потреб та сінокосіння.

09.10.2017 року позивач звернувся до голови Рівненської обласної державної адміністрації з заявою про розірвання договору оренди водного об`єкта від 29.03.2017 №3, у зв`язку з тим, що впав рівень води у водоймі. Вказана заява зареєстрована 10.10.2017 №7298/0/01-29/17.

17.09.2015 актом обстеження земельних ділянок водного фонду Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області №2 комісією у складі спеціаліста землевпорядника та депутатів сільської ради проведено обстеження земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту на території Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Обстеження проведено у зв`язку з необхідністю встановлення факту виявлення води у ставках. Загальна площа земельних ділянок: 33,7259 га, цільове призначення: для рибогосподарських потреб та сінокосіння, правовстановлюючі документи: договір оренди земельних ділянок від 05.03.2012 №01580,№01581. Орендар: ОСОБА_1 . Результати обстеження земельних ділянок встановили: комісією при обстеженні земель водного фонду встановлено факт відсутності води на даній території.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 постановлено витребувати у Рівненської обласної адміністрації докази по справі №460/3140/20, а саме інформацію про розірвання укладено з ОСОБА_1 договору оренди водного об`єкта №3 від 29.03.2017.

На виконання ухвали суду від 11.12.2020 року Рівненська обласна державна адміністрація надала копію угоди від 05.11.2020 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.05.2011 площею 19.0008 га. Кадастровий номер :07::010:0001 для рибогосподарських потреб.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено іншого), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 14.1.240 п. 14.1 статті 14 ПК України, ставка земельного податку для цілей розділу XII цього Кодексу - законодавчо визначений річний розмір плати за одиницю площі оподатковуваної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядкуй внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з абз. 1, 2 п. 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Аналогічна норма закріплена і в ст. 24 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає права орендодавця, серед яких відсутнє право в односторонньому порядку вносити зміни в договори оренди землі.

Відповідно до п. 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Водночас, відповідно до п. 288.5.1 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом положень ч. 5 статті 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним із дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За загальним правилом, визначеним ч. 3 статті 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства вбачається, що орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір, визначений відповідно до наведених вище приписів законодавства, встановлюється в договорі.

Законодавство, яке регулює відносини оренди землі, не містить положень про зміну розміру орендної плати за користування землею саме з моменту законодавчого прийняття цих змін, а надає право стороні таких правовідносин у подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору.

Отже, з наведеного вбачається, що питання встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін договору із визначенням розміру орендної плати в такому договорі оренди. При цьому, сторонам договору слід враховувати положення п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України щодо мінімального розміру орендної плати за землю.

Разом з тим, як вбачається з наведеного вище правового регулювання, єдиною підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є Договір оренди такої земельної ділянки.

Внесення відповідних змін до договору оренди за згодою сторін оформлюється шляхом укладення додаткової угоди, на підставі якої землекористувач буде зобов`язаний сплачувати узгоджений розмір орендної плати.

Обов`язок орендаря не сплачувати орендну плату за земельну ділянку виникає з моменту набрання чинності додатковою угодою до договору оренди.

Разом з тим, як зазначає позивач, що не було спростовано відповідачем за час розгляду справи, зміни до Договору на підставі заяви позивача про розірвання договору було внесено 05.11.2020.

Відповідно, враховуючи, що в Договір були внесені зміни лише з 05.11.2020 року, у ГУ ДПС у Рівненській області були наявні підстави для визначення суми податкового зобов`язання по орендній платі за 2018 та 2019 роки з фізичних осіб .

Враховуючи наведене вище, оскільки матеріалами справи не підтверджено обґрунтованість висновків позивача, покладених в основу позовної заяви, суд вважає оспорюване рішення правомірними, незважаючи на волевиявлення позивача про розірвання договору оренди водного об`єкта.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Заміщена, Радивилівський р-н., Рівненська обл., 35542) до Головного управління ДПС у Рівненській області (, м. Рівне, вул. Відінська, 12, 33023) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 05 квітня 2021 року.

Суддя В.В. Щербаков