Справа № 420/12489/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12489/20
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020р. ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження від 23.04.2020р. №5 в частині, яким її зобов`язано протягом шести місяців з моменту отримання розпорядження, привести фасад будівлі - пам`ятника по АДРЕСА_1 до попереднього стану на підставі розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , який рішенням Одеського облвиконкому від 27.12.1991р. №580 взято під охорону держави та внесено до державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури і туризму №728/0/16-08 від 20.06.2020р. Оскаржуваним розпорядженням позивача зобов`язано протягом шести місяців з моменту отримання розпорядження, привести фасад будівлі - пам`ятника по АДРЕСА_1 до попереднього стану на підставі розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації та надати до Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації документацію для укладання охоронного договору на користування частиною пам`ятки культурної спадщини з органом охорони.

В липні 2020р. ДАБК України виданий дозвіл на виконання ремонтних робіт щодо квартири АДРЕСА_3 без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням, з улаштуванням фасадного вхідного вузла з вхідною групою з боку АДРЕСА_1 , з пристосуванням її під офіс.

В серпні позивач подала до Департаменту для погодження документи щодо реабілітації (реставрації) квартири, проте відповіді не отримала. Науково-проектна документації була погоджена висновком №01-26/В-307вих Управління з питань охорони культурної спадщини Одеської міської ради від 30.08.2019р..

На підставі викладеного позивач вважає, що розпорядження Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 23.04.2020р. №5 суперечить розробленій та погодженій науково-проектній документації згідно з п.14 ч.1 ст.6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», абз.16 п.6.3 Положення про Департамент культури, національностей, релігій та охорони культурної об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації. Спірне розпорядження порушує права позивача, як власника нерухомого майна, оскільки не дозволяє користуватися вказаним приміщенням відповідно до розробленої та погодженої науково-проектної документації з реабілітації (реставрації) квартири АДРЕСА_3 , що зумовило її звернутись до суду.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано вимог ЗУ «Про охорону культурної спадщини», зокрема не погоджено з Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації науково-проектну документацію та не отримано відповідний дозвіл, натомість проведено роботи без відповідної проектної та дозвільної документації, що й мало наслідком прийняття відповідачем оспорюваного розпорядження.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції оскільки судом не надано належну оцінку наданим до матеріалів справи документам, не з`ясовані усі обставини, що слугували підставою для прийняття оспорюванного розпорядження. Суд першої інстанції не чітко визначився із спірними правовідносинами, що призвело до невірного застосував норми матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує в частині, та приймає в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що гр. ОСОБА_1 належить 1/1 частки квартири АДРЕСА_2 .

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що будинок АДРЕСА_3 , в якому позивачці належить квартира на праві власності, рішенням Одеського облвиконкому від 27.12.1991р. №580 взято під охорону держави та внесено до державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури і туризму №728/0/16-08 від 20.06.2020р. (охоронний № 214-Од).

Розпорядженням №5 від 23.04.2020р. (а.с.8) департаментом культури, національностей, релігії та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської ОДП визначено, що 11.03.2020р. за результатами роботи комісії, створеної управлінням ДАБК ОМР, було складено акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудови на території м.Одеси та встановлено влаштування дверного прорізу замість віконного на чільному фасаді будівлі-пам`ятки, чим порушено вимоги ст.ст.23, 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та у відповідності до Положення про Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 27.05.2019р. № 647/А-2019, пп.5, 14 п.1 ст.6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини».

Вищевказаним Розпорядженням Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації віл 23.04.2020р. №5 зобов`язано ОСОБА_1 протягом шести місяців з моменту отримання зазначеного розпорядження привести фасад будівлі-пам`ятки до попереднього стану, на підставі розробленої та погодженої у встановленому законом порядку науково-проектної документації; надати до Департаменту правовстановлюючу документацію для укладання охоронного договору на користування частиною пам`ятки культурної спадщини з органом охорони - Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації.

Не погодившись із вищезазначеним розпорядженням, позивачка звернулась в суд із даним адміністративним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного розпорядження, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини.

Об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно зі ст.3 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, прийняті в межах його компетенції, є обов`язковими для виконання органами охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.17 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.22 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» пам`ятки. їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Статтею 24 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Отже, вищенаведені норми діючого законодавства про охорону пам`ятків культури визначають порядок та умови, за виконання яких можливо здійснити ремонт або реабілітацію пам`яток місцевого значення.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідно до договору дарування від 26 лютого 2020р. та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Маючи намір на отримання дозволу та погодження проектної документації, щодо розташування у рівні першого поверху, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані, з внутрішнім переплануванням, з улаштуванням фасадного вхідного вузла з вхідною групою з боку по АДРЕСА_1 , позивачка звернулась із заявою від 13.08.2019р. №В1-127199-ф/л (а.с.16) до Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради.

Розглянувши подану заяву, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради 30.08.2019р. підготувало висновок (а.с.16-17), в якому зазначило, що науково-проектна документація «Реабілітація (реставрація) квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на рівні першого поверну, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у платі, з внутрішнім переплануванням, з улаштуванням фасадного вхідного вузла з вхідною групою з боку вул.Дворянської, з пристосуванням її під офіс за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул.Дворянська,21 (правовороній флігель літ. «А») не суперечить вимогам законодавства України у сфері охорони культурної спадщини та може бути використана для подальшого застосування за умови дотримання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», в т.ч. щодо використання об`єкту культурної спадщини, прийняття заходів щодо запобігання пошкоджень будівлі-пам`ятника з прийняттям відповідних конструктивних рішень, які повністю виключатимуть нанесення шкоди несучим конструктивним елементами будівлі-пам`ятки.

Отже, вищенаведений висновок начальника управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради погодив можливість здійснення реабілітації спірної квартири за умови дотримання вимог ЗУ «Про охорону культурної спадщини».

Однак, виходячи з розпорядження №5 від 23.04.2020р. Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, надання письмового дозволу на здійснення ремонту пам`ятника культурної спадщини та погодження відповідної науково-проектної документації належить до повноважень вказаного департаменту Одеської ОДА.

Надаючи правову оцінку правомірності та обґрунтованості розпорядження №5 від 23.04.2020р., судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Оскільки позивач погодила проектну документацію на виконання будівельних робіт з Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, судова колегія вважає, що позивачкою вчинено дії, спрямовані на погодження відповідної проектної документації щодо виконання ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_3 , проте не з тим органом, до повноважень якого відноситься прийняття такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що спірний об`єкт культурної спадщини розташований в історичному ареалі, переданий, відповідно до рішення №580 від 27.12.1991р., Одеському облвиконкому, а тому судова колегія приходить до висновку, що надання дозволів на проведення відповідних робіт на пам`ятник місцевого значення, належить до повноважень органу виконавчої влади, органів охорони культурної спадщини, а саме Департаменту культури, національностей, релігій та хорони об`єктів культурної спадщини Одеської ОДА.

Судова колегія вважає за необхідним також звернути увагу не те, що відповідно до п.17 ст.6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що між позивачем та відповідачем був укладений охоронний договір, як те передбачає норма ст.6 вказаного Закону.

Виходячи з встановлених обставин справи, судова колегія вважає, що розпорядження №5 від 23.04.2020р. в частині, яким позивачку зобов`язано протягом шести місяців з моменту отримання розпорядження, привести фасад будівлі - пам`ятника по АДРЕСА_1 до попереднього стану на підставі розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації є передчасним та таким, що підлягає скасуванню.

Скасовуючи спірне розпорядження, судова колегія виходить з того, що Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації повинен надати можливість власнику квартири, яка має намір здійснити ремонт чи інші роботи щодо своєї власності, підготувати та погодити з ними належну проектну документацію на проведення відповідних робіт. Оскільки такої можливості департамент не надав, інші питання не узгодив, судова колегія вважає, що спірним розпорядженням власника квартири позбавили можливості розпорядитися своєю власністю.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати розпорядження від 23.04.2020р. №5 в частині, яким її зобов`язано протягом шести місяців з моменту отримання розпорядження, привести фасад будівлі - пам`ятника по АДРЕСА_1 до попереднього стану на підставі розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2021р. скасувати.

Прийняти рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження від 23.04.2020р. №5 в частині, яким її зобов`язано протягом шести місяців з моменту отримання розпорядження, привести фасад будівлі - пам`ятника по АДРЕСА_1 до попереднього стану на підставі розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв