Справа № 520/18448/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 квітня 2021 року Справа №520/18448/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) 18.12.2020 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якому просить:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФ України в Харківській області щодо перерахунку позивачу пенсії за вислугою років у частині розміру 60% місячної заробітної плати з обмеженням максимального розміру на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 02.11.2020 №21-81 та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області з цього питання;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області здійснити перерахунок позивачу пенсії за вислугою років у розмірі 90% місячної заробітної плати без обмежень її максимального розміру на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 02.11.2020 №21-81 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач безпідставно відмовив їй у перерахунку пенсії, оскільки на момент призначення пенсії законодавством було чітко регламентовано право позивача на її перерахунок у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, згідно із статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, відтак, реалізуючи своє законне право вона звернулася до відповідача з вимогою здійснити перерахунок її пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівника прокуратури.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №520/18448/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 13.01.2021 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю посилаючись на те, що на теперішній час не визначено порядку перерахунку пенсії працівників органів прокуратури, на думку відповідача, дії пенсійного органу щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ правомірні.

Розглянувши документи надані сторонами, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом з матеріалів справи встановлено, позивач є пенсіонером органів прокуратури та перебуває на обліку у ГУ ПФ України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років призначеної з 07.12.2001 у розмірі 90% від місячного заробітку працюючого на посаді прокурора згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що не заперечується відповідачем у справі.

У зв`язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 22.03.2016 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 22.03.2016 №18-310.

Рішенням відповідача від 29.03.2016 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за її заявою з підстав скасування з 01.06.2015 відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з протиправною відмовою, позивач звернулася до суду щодо оскарження вказаного рішення.

Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.05.2016 у справі №646/4898/16-А адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова від 29.03.2016 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 07.12.2001, у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області від 22.03.2016 №18-310 без обмежень максимального розміру. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі міста Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 07.12.2001, у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області від 22.03.2016 №18-310 без обмежень максимального розміру та здійснити виплати зазначених коштів з 01.12.2015.

У зв`язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 04.11.2020 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Харківської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 02.11.2020 №21-81.

Відповідачем прийнято рішення від 04.11.2020 №174, яким прийнято здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2020 на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 02.11.2020 №21-81 та продовжувати виплату пенсії позивачу у розмірі, який розрахований згідно постанови Червонозаводського районного суму міста Харкова від 24.05.2016 у справі №646/4898/16-А.

Водночас, вказаним рішенням відмовлено у перерахунку пенсії позивача за вислугу років у розмірі 90% і без обмеження максимальним розміром пенсії з посиланням на те, що положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівниками прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, з дня набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ, тобто з 15.07.2015 втратили чинність.

Не погоджуючись з протиправною відмовою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Харківської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 02.11.2020 №21-81 у розмірі 90% заробітної плати без обмежень максимального розміру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення позивачу пенсії та її нарахування умови і порядок пенсійного забезпечення прокурорів регулювались положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII у відповідній редакції (далі по тексту Закон України №1789-XII), якою встановлювалося, що:

- прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);

- обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);

- призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

У подальшому, до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі по тексту - Закон України №3668-VI), унаслідок яких наведена частина сімнадцята статті 50-1 Закону України №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Верховною радою України 14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі по тексту - Закон України №1697-VІІ).

Положення частини двадцятої статті 86 Закону України №1697-VІІ (у первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року.

Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон України №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII набрав чинності 01.01.2015 (далі по тексту - Закон України №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 01.01.2015 в Україні:

- жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»;

- законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Суд зазначає, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, з 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що законодавчо врегульовані умови для перерахунку пенсії позивача виникли з 13.12.2019.

Позивач просить суд провести перерахунок пенсії, про що подала відповідну заяву до відповідача - після ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019.

При цьому позивач у позові просить визнати протиправними дії та рішення відповідача від 04.11.2020 №174 щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії у розмірі 90% заробітньої плати без обмеження максимального розміру.

Вказане рішення створює для позивача негативні наслідки, тому при виборі належного та ефективного способу захисту порушеного права суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відділу з питань перерахунків пенсій №24 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.11.2020 щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Водночас, самі по собі дії відповідача у межах спірних правовідносин не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача, відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугою років на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 02.11.2020 №21-81, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог у частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром суд зазначає наступне.

Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.05.2016 у справі №646/4898/16-А зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі міста Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 07.12.2001, у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області від 22.03.2016 №18-310 без обмежень максимального розміру та здійснити виплати зазначених коштів з 01.12.2015.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

За загальним правилом, визначеним у пункті 4 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV зі змінами, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Приписи наведеної правової норми необхідно застосовувати й у даному випадку, відтак перерахунок призначеної позивачу пенсії, який призведе до зменшення обсягу його соціальних прав та гарантій є неприпустимим і виключає можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст, обсяг існуючих соціальних гарантій.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що виплата пенсії позивачу здійснюється з урахуванням постанови суду без обмеження її максимального розміру у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, у суду немає підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справі №646/4898/16-а, тому зважаючи на недопущення погіршення стану позивача, який існував до звернення до суду із даним позовом, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При розгляді даної справи суд враховує також висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20), про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 7, 9, 77, 243-246, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд , 2 поверх, місто Харків, 61022, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №24 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.11.2020 №174 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років у розмірі 90% місячної заробітної плати без обмежень її максимального розміру на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 02.11.2020 №21-81, з урахуванням виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 1682,00 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.04.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва