Справа № 405/184/21
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/184/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І. М.

з участю секретаря: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенанта поліції Калята Яна Яновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 № 789237 від 07.01.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, від імені якого діє адвокат Бордіян С.В., звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просить постанову старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенанта поліції Калята Яна Яновича серії АПО18 № 789237 від 07.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.01.2021 року відповідачем відносно нього незаконно винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Позивач стверджує, що 06.01.2021 року він знаходився в гостях у своєї знайомих в будинку АДРЕСА_1 . Приблизно о 22 годині 30 хвилин, його забрали працівники поліції, які не повідомляючи суті скоєного ним правопорушення, із застосуванням фізичного насилля до нього, не надаючи йому змоги вдягтися та взутися, не законно наділи на нього кайданки та силоміць доставили його до відділу поліції, де вже перебуваючи в приміщені Олександрійського відділу поліції, який розташований в м. Олександрія, по вул. 6-го Грудня, буд. 49, не законно протягом 5-ти годин, старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського відділу поліції лейтенант поліції Калята Я.Я. склав відносно нього дві постанови при адміністративне правопорушення, а саме: постанову АПО № 789237 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП; постанову АПО № 789238 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідачем в обох постановах зазначено місце скоєння правопорушень «вулиця 6-го Грудня будинок 49» (приміщення Олександрійського ВП), дату винесення постанов «07.01.2020», що не відповідає дійсності. З приводу незаконного затримання та доставлення до відділку поліції ним подана заява о територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Миколаєві.

При цьому, йому не було надано будь-якої можливості висловити свою незгоду із винністю у вчиненому правопорушенні, пояснень у нього не відбиралось, він не міг подати клопотання та скористатись правовою допомогою, а тому просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надано пояснення щодо позову в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до вимог якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступних фактичних даних.

Судом встановлено, що 07.01.2020 року старшим інспектором-черговим сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенантом поліції Калята Яном Яновичем винесено постанову АПО18 № 789237 про те, що 06.01.2021 року о 22-40 ОСОБА_1 в м. Олександрія по вул. 6-го Грудня в приміщенні Олександрійського ВП перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту (без захисної маски або респіратору, що закриває ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених завдань:

-здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

-виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

-вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

-у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

-регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, крім іншого, про адміністративні правопорушення, передбачені частиною перша статті 44, частина друга статті 44-1.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, містить суперечливі відомості, а саме дата скоєння правопорушення та дата складення постанови.

Крім того, суд критично оцінює пояснення третьої особи, в яких зазначено, що позивачем не надано посилань та не надано жодних доказів щодо відсутності в його діях порушень «Правил дорожнього руху» . Вказані пояснення носять формальний характер.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові прийнятій відповідачем не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково, постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 12, 14, 19, 25, 139, 192-194, 228, 241, 242, 244-246, 250 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенанта поліції Калята Яна Яновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 № 789237 від 07.01.2021 року- задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенанта поліції Калята Яна Яновича серії АПО18 № 789237 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції № 1 Олександрійського ВП лейтенант поліції Калята Ян Янович, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49.

Третя особа: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко