Справа № 520/16325/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р. Справа № 520/16325/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/16325/2020

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради з не призначення позивачу за її заявами від 12.10.2020 р., від 19.10.2020 р., та від 17.11.2020 р., підписаних електронно-цифровим підписом і надісланих на електронну скриньку зазначеного Управління, житлової субсидії на оплату комунальних послуг та інших передбачених законом комунальних платежів та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2020 р. відповідно до п.п. 3 та 4 постанови КМУ від 25 березня 2020 р. № 247 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020) «Про особливості надання житлових субсидій».

- Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, визначивши відповідачу 15-денний строк на надання до суду Звіту про виконання рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 позов у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття в частині задоволених позовних вимог з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідач протиправно не призначив житлову субсидію у відповідності до п.п. 3 та 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020року №247 (із змінами) за поданими заявами від 12.10.2020 р., від 19.10.2020 р. та від 17.11.2020 р. Вважає, що відповідач уникає розгляду заяв апелянта по суті, порушуючи її права та права її дитини на належний рівень забезпечення. Позивач зазначила, що її право на соціальний захист шляхом призначення житлової субсидії на підставі Конституції України, законів України та постанови КМУ від 25.03.2020 №247 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 932 від 20.05.2020) "Про особливості надання житлових субсидій" гарантовано державою. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції поставив підзаконний акт, зокрема п. 43 та 44 Положення про порядок про призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 р. N 1050) вище законів України «Про звернення громадян» та «Про електронні довірчі послуги», вище ст.ст. 3 та 46 Конституції України, тим самим не дотримався принципу верховенства права. Також вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не вчинено жодних дій, щодо з`ясування обставин, чи забезпечений її рівень життя та рівень життя її малолітньої дитини у відповідності до ст. 46 Конституції України. Таким чином, на думку скаржника оскаржуваним рішенням порушено ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Міжнародні акти, ратифіковані Верховною Радою України, які є частиною національного законодавства, що мають пріоритет у своєму застосуванні, а тому їх ігнорування судом є порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Вказує, що не забезпечивши права на особисту участь у процесі прийняття рішення, у тому числі при розгляді моїх електронних заяв, інших заяв, підписаних КЕП, у тому числі від 17.11.2020 р. (будь-якого - про відхилення моєї заяви чи під час її розгляду по суті), під час якого незаконно ігноровано Закон України «Про звернення громадян» та постанову КМУ від 25 березня 2020 р. № 247 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020) «Про особливості надання житлових субсидій», відповідач порушив її право на соціальну допомогу у вигляді отримання житлової субсидії та право її дитини на належний рівень забезпечення. Крім того зазначила, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки аргументам позивача щодо необхідності застосування верховенства права та не дотримався висновків ЄСПЛ та норм КАСУ щодо належного обґрунтування рішення та підстав відхилення її важливих для справи аргументів.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що вищеназвані заяви ОСОБА_1 по суті не розглядалися у зв`язку із порушенням позивачем вимог щодо форми та/або порядку надання заяви. Позивач помилково надсилала заяви із доданням певного обсягу документів на електронну скриньку Управління. Проте, приписами чинного законодавства передбачена необхідність застосування заявником (у разі надіслання заяви безпосередньо органу соціального захисту населення в електронній формі) інтегрованих з офіційним веб-сайтом Мінсоцполітики інформаційних систем органів місцевого самоврядування. Також відповідач зазначив, що листами № Г-502 від 26.10.2020 року, №02-26/7890 від 27.10.2020 року, №02-26/8858 від 30.10.2020 року позивачу були надані роз`яснення щодо порядку надання та декларації, призначення або не призначення житлової субсидії.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01.10.2020 - під час дії в Україні карантину, було звільнено з ННЦ «Інститут метрології» відповідно до пункту 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу від 01.10.2020 р. № 107-К (а.с. 16).

05 жовтня 2020 р. позивач зареєструвалась, як безробітна у Харківському міському центрі зайнятості. З 05 жовтня 2020 року було надано статус безробітного персональна картка № 0217. На підтвердження надання статусу безробітного з 05.10.2020 р. позивачем надано довідку Харківського міського центру зайнятості від 07.10.2020 р. № 3648 (а.с. 17).

Постановою КМУ від 25 березня 2020 р. № 247 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020) «Про особливості надання житлових субсидій» постановлено призначати житлову субсидію громадянам, які були звільнені з роботи в період карантину відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України і зареєструвалися в службі зайнятості як безробітні, на підставі заяв про призначення житлових субсидій та інформації центрів зайнятості щодо їх перебування на обліку.

У зв`язку з цим 12.10.2020 ОСОБА_1 надіслала на електрону пошту Управління скан копію заяви про призначення житлової субсидії від 12.10.2020. Також разом із заявою заявницею були надіслані скан-копія паспорту; скан-копія картки платника податків; скан-копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 ; скан-копію Витягу з наказу № 107-К від 01.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 ; скан-копія довідки № 3648 від 07.10.2020 про перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітна в Харківському міському центрі зайнятості з 05.10.2020; скан-копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.24-25).

Відповідачем в порядку розгляду звернення громадян було направлено лист №Г-502 від 26.10.2020 року, в якому було роз`яснено про порядок надання заяви про призначення субсидії та декларації, підстави призначення або не призначення житлової субсидії (а.с. 43-46)

19.10.2020 позивач вдруге надіслала на електрону пошту Управління скановану копію заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та скан-копію декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 19.10.2020 вх. № 02-25/5670 від 27.10.2020). Також разом із заявою позивачем були надіслані скан - копія довідки № 3648 від 07.10.2020 про перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітна в Харківському міському центрі зайнятості з 05.10.2020 скан - копія заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі від 19.10.2020та скан-копія декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 19.10.2020; скан-копія Витягу з наказу № 107-К від 01.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 (а.с. 27-29).

Зазначена заява Управлінням була розглянута в порядку звернення громадян та листом Управління № 02-26/7890 від 27.10.2020 позивачу в повторно були надіслані роз`яснення порядку надання заяви та декларації, а саме те, що заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі через офіційний сайт Мінсоцполітики або інтегровані ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків (а.с.47-48).

17.11.2020 позивач знову надіслала на електрону пошту Управління скан-копію заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та скан-копію декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 17.11.2020 року. Також заявницею були надіслані скан-копія паспорту; скан-копія картки платника податків; скан-копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 ; скан-копію Витягу з наказу № 107-К від 01.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 ; скан-копія довідки № 3648 від 07.10.2020 про перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітна в Харківському міському центрі зайнятості з 05.10.2020.; скан-копія заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі від 17.11.2020 та скан копія декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 17.11.2020; скан-копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Зазначена заява Управлінням була розглянута в порядку звернення громадян та листом Управління вих. № 02-26//8858 від 30.10.2020 заявниці повторно були надіслані роз`яснення порядку надання заяви та декларації (а.с. 49-50).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що заяви позивача про призначення житлової субсидії на оплату комунальних послуг та інших передбачених законом комунальних платежів відповідачем по суті не розглядалися та не вирішувалось питання щодо призначення житлової субсидії на оплату комунальних послуг у зв`язку із порушенням позивачем вимог порядку її подання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи оцінку правовідносинам, що є предметом розгляду у даній справі, зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 46 Конституції України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 р. N 1050) (далі Положення № 848 ).

Відповідно до п.3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Пунктом 4 Положення № 848 передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 247 «Про особливості надання житлових субсидій» (із змінами, внесеними згідно з Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020) передбачено призначення житлової субсидії громадянам, які були звільнені з роботи в період карантину відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України і зареєструвалися в службі зайнятості як безробітні, на підставі заяв про призначення житлових субсидій та інформації центрів зайнятості щодо їх перебування на обліку. При цьому для розрахунку житлової субсидії враховується розмір призначеної допомоги по безробіттю без урахування сум отриманої заробітної плати. Пунктом 4 зазначено постанови, встановлено, що на період карантину розрахунок житлових субсидій проводяться з урахуванням збільшених на 50 відсотків соціальних нормативів, у межах яких надається субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, що встановлені підпунктами 2-6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. № 409 Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування (Офіційний вісник України, 2014 р., № 73, ст. 2064; 2019 р., № 69, ст. 2390), незалежно від кількості днів дії карантину на місяць.

Відповідно до п. 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності).

Пунктом 44 Положення № 848 передбачено, що заява та декларація можуть бути надіслані структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) поштою або в електронній формі через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків.

Порядок інтеграції інформаційних систем державних органів та органів місцевого самоврядування до Єдиного державного порталу адміністративних послуг, затвердженного Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства регіонального розвитку, будівництвата житлово-комунального господарства України від 08.09.2016 № 1501/248 визначає вимоги до процедури інтеграції інформаційних систем державних органів та органів місцевого самоврядування (далі - інформаційні системи) до Єдиного державного порталу адміністративних послуг (далі - Портал) з метою забезпечення надання адміністративних послуг в електронній формі за принципом «єдиного вікна». Також суб`єкт надання адміністративних послуг забезпечує розроблення сервісу відповідно до додатків 1, 2 до цього Порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що заява про призначення житлової субсидії із доданням певного обсягу документів може бути подана за фактичним місцем проживання до Управління особисто або надіслана структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) поштою або в електронній формі через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заяви по призначення житлової субсидії від 12.10.2020 року, від 19.10.2020 року, 17.11.2020 року направлено на електронну скриньку відповідача.

Одночасно, як вірно зазначено судом першої інстанції, електрона скринька відповідача не є інтегрованою з офіційним веб-сайтом Мінсоцполітики інформаційною системою як така, що не відповідає структурі, зазначеній у додатках 1,2 Порядку інтеграції інформаційних систем державних органів та органів місцевого самоврядування до Єдиного державного порталу адміністративних послуг, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2016 № 1501/248.

Таким чином, заяви про призначення житлової субсидії від 12.10.2020 року, 19.10.2020 року, 17.11.2020 року скеровані позивачем до Управління із порушенням порядку їх подання.

Водночас, як встановлено матеріалами справи, вказані заяви були розглянуті Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради в порядку звернення громадян та надано відповіді в яких роз`яснено про необхідність направлення заяви та декларації поштою або в електронній формі через офіційний сайт Мінсоцполітики або інтегровані ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами № Г-502 від 26.10.2020 року, №02-26/7890 від 27.10.2020 року, №02-26/8858 від 30.10.2020 року.

Таким чином, доводи позивача, які були викладені в позовній заяві щодо бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради з не призначення позивачу за її заявами від 12.10.2020 р., від 19.10.2020 р., та від 17.11.2020 р., підписаних електронно-цифровим підписом і надісланих на електронну скриньку зазначеного Управління, житлової субсидії на оплату комунальних послуг та інших передбачених законом комунальних платежів спростовуються матеріалами справи.

Доводи про те, що постанову Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 247 «Про особливості надання житлових субсидій» було прийнято на посилення соціального захисту певної категорії громадян, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 на позивача не розповсюджуються, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про особливості надання житлових субсидій» від 25.03.2020 № 247 (далі - Постанова № 247) прийнята відповідно до п. 5 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Пункт 5 розділу II «Прикінцеві положення- Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» передбачає, що Кабінет Міністрів України у дводенний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечує прийняття нормативно-правових актів та подання на розгляд Верховної Ради України законопроектів, необхідних для врегулювання суспільних відносин, пов`язаних із встановленням карантину, у тому числі щодо:

1)недопущення припинення надання житлових субсидій на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19);

2)призначення житлової субсидії на наступний період для всіх без виключення домогосподарств, які отримувати житлову субсидію у попередньому періоді, без їх звернення;

3)розширення кола отримувачів житлових субсидій у зв`язку із встановленням карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COV1D-19).

Тобто, Постанова № 247 містить лише норми, спрямовані на врегулювання вичерпного переліку правовідносин, які склалися в процесі призначення субсидії, протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що не призводить до незастосування приписів іншого законодавства, зокрема, Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 в частині, не врегульованій цією постановою.

Також є безпідставними доводи позивача про те, що 13.10.2020, 16.10.2020 нею було заповнено форму онлай на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики та електронні заяви з додатками були підписані кваліфікованим електронним підписом, проте Управлінням все одно було відхилено заяви без зазначення відповідних, оскільки вказані заяви про надання житлових не є предметом розгляду даної справи та позивач в межах спірних правовідносин не оскаржує бездіяльність відповідача щодо не розгляду та не призначення житлової субсидії на оплату комунальних послуг за вищезазначеними заявами .

Також колегія суддів не приймає до уваги та вважає безпідставним доводи скаржника про порушення її права на соціальну допомогу у вигляді отримання житлової субсидії та права її дитини на належний рівень забезпечення, оскільки такі твердження не підтверджується жодними доказами. При цьому, суд звертає увагу на те, що заява позивача буде розглянута Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради у разі її надходження із дотриманням приписів чинного законодавства щодо форми та/або порядку надання.

Зважаючи на наведені вище обставини, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про порушення судом першої інстанції Конституції України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року по справі № 520/16325/2020 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 по справі № 520/16325/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко