Справа № 580/3872/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року ЛуцькСправа № 580/3872/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Головатої І.В.,

представника відповідача Кузьменчук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2020, в порядку статті 109 Митного кодексу України (далі - МК України), до Волинської митниці Держмитслужби позивачем подана заява про прийняття на себе зобов`язань особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення щодо транспортного засобу (далі - ТЗ) особистого користування «Acura RDX», ввезеного на митну територію України уповноваженою згідно з дорученням особою, батьком ОСОБА_2 , який одночасно також подав відповідачу заяву про передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення власнику даного ТЗ - громадянину Республіки Білорусь ОСОБА_1 .

Листом від 04.09.2020 відповідач протиправно відмовив в передачі зобов`язань особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення щодо ТЗ особистого користування «Acura RDX» (р.н. НОМЕР_1 ) від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що ним та ОСОБА_2 було виконано умови статті 109 МК України, а саме подано відповідні заяви, особа, яка приймає на себе зобов`язання за дотриманням митного режиму тимчасового ввезення, відповідає вимогам МК України, відповідач не мав жодних законних підстав ненадання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення.

Довід відповідача, що згідно із частиною п`ятою статті 380 МК України тимчасово ввезені ТЗ особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені ТЗ в Україну для їхніх особистих потреб, є недоречним, оскільки позивачем якраз і було ініційовано питання про передачу прав і обов`язків громадянина, який ввіз відповідний ТЗ в Україну, що передбачено статтею 8 Конвенції про тимчасове ввезення та статті 109 МК України (спеціальна норма), а не про використання ТЗ без такої передачі, про що саме йдеться в частині п`ятій статті 380 МК України.

Враховуючи, що зазначений ТЗ є власністю позивача, протиправне ненадання відповідного дозволу відповідачем призвело до порушення права на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Волинської митниці Держмитслужби щодо ненадання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо ТЗ Acura RDX (р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації - Грузія) від ОСОБА_2 іншій особі-нерезиденту ОСОБА_1 , та зобов`язати відповідача надати дозвіл на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо ТЗ Acura RDX (р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації - Грузія) від ОСОБА_2 іншій особі-нерезиденту ОСОБА_1 (номер паспорта НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер 3061288 НОМЕР_3 , громадянство - Білорусь) в порядку частин першої - другої статті 380 МК України.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі (а. с. 47).

В поданому до Черкаського окружного адміністративного суду відзиві на позовну заяву від 29.10.2020 № 954-7.3-10-14 (а. с. 60-65) представник відповідача Пех С.А. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що Волинська митниця Держмитслужби не допустила жодної протиправною бездіяльності, адже на звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у визначений законодавством строк було надано повну та обгрунтовану відповідь від 04.09.2020 № 7827-7.3-18 із наведенням положень нормативно-правових актів щодо відсутності правових підстав передачі права користування митним режимом «тимчасове ввезення».

02.12.2020 Черкаський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про перехід із спрощеного провадження до загального, у справі призначено підготовче засідання на 10:00 24.12.2020 (а. с. 76).

24.12.2020 у цій справі постановлено ухвалу про задоволення заяви судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С.О. (а. с. 84-85).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 (суддя ОСОБА_3 ) дану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 14:10 14.01.2021 (а. с. 89).

14.01.2021 Черкаський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про передачу даної справи на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду (а. с. 93-94).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 прийнято до провадження дану адміністративну справу, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово, у справі призначено підготовче засідання на 14:00 16.03.2021 (а. с. 105).

Волинський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2021 закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду на 14:30 30.03.2021 (а. с. 121).

В судове засідання, призначене на 14:30 30.03.2021, позивач не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відомостями з автоматизованої системи документообігу суду про доставлення 16.03.2021 позивачу через підсистему «Електронний суд» ухвали від 16.03.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а. с. 125). При цьому, у матеріалах справи наявна заява, що сформована у підсистемі «Електронний суд», про розгляд справи за відсутності позивача (а. с. 114), у зв`язку із чим судовий розгляд справи проведено за відсутності позивача.

В судовому засіданні представник відповідача Кузьменчук А.С. позов заперечила та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, пояснила, що спірний ТЗ був вивезений з митної території України 18.12.2020 та того ж дня ввезений на митну територію України уже позивачем ОСОБА_1 у режимі тимчасового ввезення.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2020 (за вх. № 17047-7.3-08-01-45) на адресу Волинської митниці Держмитслужби надійшла заява ОСОБА_2 від 14.08.2020, у якій він просив надати дозвіл на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо ТЗ Acura RDX (р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації - Грузія) від ОСОБА_2 іншій особі-нерезиденту ОСОБА_1 (номер паспорта НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , громадянство - Білорусь) в порядку частин першої - другої статті 380 МК України (а. с. 67).

Крім того, 26.08.2020 (за вх. № 17049-7.3-08-01-45) на адресу Волинської митниці Держмитслужби надійшла заява позивача ОСОБА_1 від 14.08.2020, у якій він просив надати дозвіл на прийняття на себе зобов`язань ОСОБА_2 , відповідального за дотримання митного режиму тимчасового ввезення ТЗ особистого користування Acura RDX (р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації - Грузія) в порядку частин першої - другої статті 380 МК України (а. с. 68).

Листом від 04.09.2020 № 7827-7.3-18 відповідач повідомив ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про те, що згідно з наявною в базах даних інформацією ТЗ особистого користування Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації GE, кузов № НОМЕР_5 , ввезено на митну територію України 12.01.2020 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Доманове - Мокрани» Волинської митниці Держмитслужби в режимі тимчасового ввезення до 1 року громадянином ОСОБА_2 (паспорт Республіки Білорусь НОМЕР_6 ). Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач фактично відмовив у наданні дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо вказаного ТЗ, покликаючись на положення частини п`ятої статті 380 МК України.

Судом також встановлено, що 18.12.2020 спірний ТЗ Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 був вивезений з митної території України (водій ОСОБА_1 ) та того ж дня ввезений на митну територію України під керуванням ОСОБА_1 в режимі тимчасового ввезення до 1 року, що підтверджується витягом з центральної бази даних Держмитслужби (а. с. 128-130).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 6 частини першої статті 70 МК України передбачено, що з метою застосування законодавства України з питань митної справи запроваджуються такі митні режими, зокрема, тимчасове ввезення.

За приписами частини першої статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до частини першої статті 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Згідно із частиною першою статті 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

За правилами частини першої статті 109 МК України за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, митний орган надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Пунктом 4 «Передача права використання митного режиму тимчасового ввезення» розділу ІІ «Особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі -Порядок № 657), передбачено, що для отримання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, подає до митниці оформлення відповідну заяву. Разом із заявою подаються: письмова заява особи, що має намір прийняти право використання митного режиму тимчасового ввезення, про прийняття на себе зобов`язань особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення; письмова згода особи - нерезидента - сторони зовнішньоекономічного договору, згідно з яким товари тимчасово ввезені на митну територію України, на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення.

Рішення про надання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення або про відмову в наданні такого дозволу приймається керівником митного органу або вповноваженою ним посадовою особою згідно з положеннями статті 109 Кодексу та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві. Про прийняте рішення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особу, яка звернулася із заявою. У разі прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно повідомити про причини та підстави такої відмови.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує нормативне регулювання особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України, визначене статтею 380 МК України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно із частиною шостою статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За приписами абзаців першого, третього частини п`ятої статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Отже, за змістом статті 109 МК України, Порядку № 657 за відповідною заявою особи, відповідальною за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, митний орган приймає рішення про надання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення або про відмову в наданні такого дозволу.

При цьому, при вирішенні питання про передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення митний орган повинен врахувати нормативне регулювання особливостей тимчасового ввезення певного товару, у даному випадку - ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування, яке регламентоване статтею 380 МК України.

Суд звертає увагу, що абзацами першим, третім частини п`ятої статті 380 МК України прямо передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, та такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Тобто, право володіння, користування або розпорядження на тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування за жодних умов не може бути передано від громадян, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, до інших осіб.

Відтак, суд вважає, що не може бути надано дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування з огляду на те, що такі транспорті засоби можуть використовуватись виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, і лише вказані громадяни користуються пільгами щодо сплати митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що ТЗ особистого користування Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації GE, кузов № НОМЕР_5 , ввезено на митну територію України 12.01.2020 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Доманове - Мокрани» Волинської митниці Держмитслужби в режимі тимчасового ввезення до 1 року громадянином ОСОБА_2 .

На думку суду, оскільки спірний ТЗ особистого користування Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України не позивачем, а саме ОСОБА_2 , тому враховуючи обмеження, передбачені абзацами першим, третім частини п`ятої статті 380 МК України, та положення пункту 3 частини першої статті 292 МК України щодо пільг у сплаті митних платежів, позивачу ОСОБА_1 митним органом не міг бути наданий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо вказаного вище ТЗ.

З урахуванням наведеного, суд погоджується із доводами відповідача про те, що у митного органу були відсутні правові підстави для прийняття рішення про надання дозволу на передачу позивачу ОСОБА_1 права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо спірного ТЗ особистого користування Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 , ввезеного 12.01.2020 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення до 1 року ОСОБА_2 .

Відтак, судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача у ненаданні дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо вказаного ТЗ від ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 , у зв`язку із чим позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача та похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача надати дозвіл на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо вказаного ТЗ від ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 з наведених вище підстав не підлягають до задоволення.

Крім того, позовна вимога зобов`язального характеру не може бути задоволена також з тієї підстави, що на час розгляду справи режим тимчасового ввезення, щодо якого виник спір у цій справі, в розумінні статі 112 МК України завершився у зв`язку із вивезенням 18.12.2020 спірного ТЗ Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 з митної території України. На даний час щодо вказаного ТЗ з 18.12.2020 існує митний режим тимчасового ввезення (до 1 року), відповідальним за який є уже позивач ОСОБА_1 .

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що листом від 04.09.2020 № 7827-7.3-18 відповідач правомірно повідомив ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відсутність підстав для надання дозволу на передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення щодо вказаного вище ТЗ, такі дії відповідача вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи позивача про протиправність бездіяльності відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 09 квітня 2021 року