Справа № 400/2265/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 р. № 400/2265/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ТовариствА з обмеженою відповідальністю "Блейд Н", в.1 Інгульська,1-А (295 С.Дивізії,79-В,М-в,54034), М.Миколаїв,54024

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6, м.Миколаїв,54001

про:скасування податкового повідомлення-рішення від 20.03.2020 р. № 1,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Блейд Н» (надалі-позивач або ТОВ «Блейд Н») звернулось до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (надалі-відповідач або ГУ ДПС у Миколаївській області), в якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.03.2020 року №1.

Позовні вимоги ТОВ «Блейд Н» обґрунтовує тим, що за результатами перевірки відповідач дійшов до хибного висновку стосовно начебто існуючого заниження доходів у взаємовідносинах позивача із контрагентами. Позивач зазначає, що обставини та висновки викладені в Акті перевірки, на підставі яких донараховано податкові зобов`язання та застосовано штрафні санкції, не відповідають дійсності, а прийняте податкове повідомлення-рішення суперечить чинному законодавству та прийняте з порушенням вимог Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що висновок контролюючого органу про невизнання перевіркою фактів взаємовідносин ТОВ «Блейд Н» та ТОВ «ТРАНСТРЕЙДІНГ» , ТОВ «АБСОЛЮТ КЛІНІНГ», ТОВ «ІНТЕКСО», ТОВ «НІКОМ», ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ», ТОВ «БК БУД-МІСТО», ТОВ «АЛИАТАН» не відповідає фактичним обставинам та первинним документам які надавались до перевірки.

Відповідач позов не визнав, 24.07.2020 року надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач зазначив, що при проведенні перевірки не було встановлено реалізації товарів позивачем для ТОВ «ТРАНСТРЕЙДІНГ» , ТОВ «АБСОЛЮТ КЛІНІНГ», ТОВ «ІНТЕКСО», ТОВ «НІКОМ», ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ», ТОВ «БК БУД-МІСТО», ТОВ «АЛИАТАН», а встановлено лише оформлення первинних документів.

Ухвалою від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Своєю ухвалою суд призначив підготовче засідання на 10.08.2020 року о 10:30 год.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до Наказу №2 від 02.01.2020 року та на підставі направлень від 15.01.2020 року №68/14-29-01-04-31, №69/14-29-01-04-31, №70/14-29-01-04-31, №71/14-29-01-04-31, №72/14-29-01-04-31 посадовими особами Головним управлінням ДПС у Миколаївській області в період з 16.01.2020 року по 12.01.2020 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Блейд Н» за періоди з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складений акт документальної планової перевірки від 19.02.2020 року №179/14-29-05-01/33573284.

Відповідно до висновку акта перевірки встановлено порушення вимог:

1. п.44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2835724,00 грн., в т.ч. по періодам: за 2016 рік на суму 33439,00 грн.; за три квартали 2017 року на суму 624360,00 грн.; за 2017 рік на суму 1030826,00 грн. (в т.ч. за ІV квартал 2017 року на суму 406446,00 грн.); за І квартал 2018 року на суму 116255,00 грн.; за півріччя 2018 року на суму 343041,00 грн.; за три квартали 2018 року на суму 597280,00 грн.; за 2018 рік на суму 867141,00 грн.; за І квартал 2019 року на суму 277062,00 грн.; за півріччя 2019 року на суму 721766,00 грн.; за три квартали 2019 року на суму 904318,00 грн.

2.п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме підприємством зареєстровано 1 податкову накладну на суму ПДВ 5660,17 грн. із запізненням від 16 до 30 календарних днів.

ТОВ «Блейд Н» подало до ГУ ДПС у Миколаївській області заперечення на акт перевірки №179/14-29-05-01/33573284 від 19.02.2020 року з вимогою скасувати висновки Акта перевірки та об`єктивно дослідити вказані в запереченнях обставини.

19.03.2020 року позивач отримав відповідь на заперечення, в якій контролюючий орган відмовився скасовувати висновки Акту.

20.03.2020 року за результатами перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р» №1, яким ТОВ «Блейд Н» нараховане до стягнення 3052856, 25 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, подав скаргу до контролюючого органу вищого рівня.

Позивач отримав відповідь на скаргу, в якій контролюючий орган фактично повторив висновки Акту.

Не погоджуючись із винесеними податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із цим позовом.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами п. 134.1. ст. 134 134.1. ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Також, пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документ.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дослідивши надані позивачем документи судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Блейд Н» є неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідно до матеріалів справи позивач виступає у якості реалізатора ТМЦ, історія походження яких не викликала жодних сумнівів у перевіряючих. Походження ТМЦ підтверджується первинною документацією та відображенням у складському обліку ТОВ «Блейд Н», що підтверджується актом перевірки.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, обов`язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства. З урахуванням зазначеного право платника на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є також залежним від забезпечення ведення ним належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту з податку на додану вартість по відповідних господарських операціях.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, та мають оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Відповідно до акту перевірки позивач своєчасно виставило відповідні податкові накладні, які було прийнято відповідачем.

Щодо відносин позивача з ТОВ «ТРАНСТРЕЙДІНГ» відповідач у матеріалах перевірки зазначає про нереальність операцій у зв`язку з відсутністю у контрагента позивача об`єктивно необхідних умов для реальності здійснення задокументованих господарських операцій щодо придбання товарів/послуг, розвантаження/навантаження і зберігання.

Щодо відносин позивача з ТОВ «АБСОЛЮТ КЛІНІНГ» відповідач стверджує, що його посадовими особами була отримана податкова інформація від ГУ ДФС у Запорізькій області згідно якої у ТОВ «АБСОЛЮТ КЛІНІНГ» відсутні адміністративно-господарські можливості на виконання зобов`язань. Тобто, на думку відповідача, такі угоди свідчать про нереальність здійснення операцій.

Щодо відносин позивача з ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ» в акті перевірки зазначено, що згідно наданих до перевірки інвентаризаційних відомостей, журналів-ордерів по рах. 28 «Товар», встановлено, що на залишках на складі відсутній товар, вказаний у видаткових накладних виписаних на адресу ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ».

Щодо відносин ТОВ «Блейд Н» з ТОВ «АЛИАТАН» в акті перевірки зазначено, що відповідач отримав податкову інформацію від ГУ ДФС у Миколаївській області стосовно ТОВ «АЛИАТАН», де зазначено, що товариство здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, з метою штучного формування податкового кредиту.

Щодо відносин позивача з ТОВ «БК БУД-МІСТО» в акті перевірки зазначено, що згідно наданих до перевірки інвентаризаційних відомостей, журналів-ордерів по рах. 28 «Товар», встановлено, що на залишках на складі відсутній товар, вказаний у видаткових накладних виписаних на адресу ТОВ «БК БУД-МІСТО».

Щодо відносин позивача з ТОВ «ІНТЕКСО», відповідач зазначає, що в ході перевірки документів,баз даних ГУ ДПС у Миколаївській області, встановлено, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ІНТЕКСО» анульовано 01.11.2019 у зв`язку з ліквідацією банкрута. З приводу цих доводів, суд вважає за необхідне зазначити, що договір між позивачем та ТОВ «ІНТЕКСО» було укладено в 2017 року, тобто до ліквідації контрагента позивача.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «НІКОМ» в акті перевірки зазначено, що згідно баз даних контролюючого органу у ТОВ «НІКОМ» відсутні об`єкти здійснення оптової та роздрібної торгівлі та інше майно, а також відсутні власні основні засоби, транспортні засоби тощо, що свідчить, на думку відповідача про нереальність господарських операцій.

Суд зазначає, що відсутність у підприємства-контрагента умов, необхідних для здійснення господарської операції, само по собі не свідчить про нереальність господарських операцій, адже підприємство - постачальник може здійснювати реальні господарські операції та не обов`язково має бути виробником товару (послуги, робіт) і за відсутності дослідження первинних документів підприємства-контрагента висновки про нереальність господарських операцій, обґрунтовані відсутністю трудових та матеріальних ресурсів такого підприємства є передчасними.

Отже, сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагента платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року по справі № 814/1439/17.

Аналогічних висновків суд дотримується при оцінці реальності господарських операцій у даній справі.

Суд зазначає, що недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни може мати правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Будь-яка неправомірна діяльність контрагента (наприклад, відсутність основних засобів, не подання звітності до контролюючого органу, продаж товарів відмінних від придбаних) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податків, який у повному обсязі виконав передбачені податковим законодавством зобов`язання, які підтверджено документально. Окрім того, слід зазначити, що в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність у постачальника товарів та послуг виробничих потужностей, приміщень, транспортних засобів.

На думку суду, висновки відповідача про те, що позивачем здійснювались нереальні операції, не відповідають фактичним обставинам, оскільки оцінка відповідачем виконання умов господарських відносин та фактичне заперечення його виконання сторонами правочину не може бути заснована на поверховому аналізі відомостей з інформаційних систем по контрагентам, без дослідження фактичного руху активів.

Крім того, документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення.

Позивач зазначив, що ТМЦ вивозилися зі складу продавця (позивача) силами самих контрагентів.

Суд зазначає, що податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку.

При цьому, процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до позивачем надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між сторонами договору та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій. В свою чергу, відповідачем не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Даний висновок також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що "платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Блейд Н» (вул.. 1-А Інгульська, 1-А, м. Миколаїв, 54024, ) до Головного управління Державної податкової служби Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.03.2020 року №1.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Блейд Н» (вул.. 1-А Інгульська, 1-А, м. Миколаїв, 54024, ) судовий збір у сумі 21020,00 грн. (двадцять одну тисячу двадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник