Справа № 140/17675/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/17675/20 пров. № А/857/5392/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Хітрень О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року (суддя Плахтій Н.Б., час ухвалення 13:31 год., місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №140/17675/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якому просила зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з невизначеного майна, всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , PHOKПП НОМЕР_1 ), що зареєстрований 24.06.2004 за №41157 Другою Луцькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця BДBC ЛМУЮ Романюка В.Е. за №17859.

Відповідач Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ (м.Львів) подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року залучено до участі у справі в статусі співвідповідача Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Відповідач Перший відділ ДВС у місті Луцьку ЗМУЮ (м.Львів) подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому навів обставини, за яких Перший ВДВС не має законних підстав для припинення обтяження та у прийнятті рішення у даній справі поклався на думку суду. Просив не стягувати з нього судовий збір за розгляд справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з невизначеного майна, всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Романюка В.Є. №17859 від 22.06.2004 та зареєстрований 24.06.2004 за №41157 Другою Луцькою державною нотаріальною конторою. В задоволенні позовних вимог до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 28.01.2020 року частково не погодився відповідач Перший відділ ДВС у місті Луцьку ЗМУЮ (м.Львів) та оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи таке необґрунтованим.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не має власного затвердженого кошторису та бюджетних асигнувань, а фінансується виключно Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 28.01.2020 року в частині стягнення з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) судового збору в розмірі 840,80 грн.. Не стягувати з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) судового збору в розмірі 840,80 грн. та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з інформаційної довідки №235515572 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої Департаментом Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради 04.12.2020, слідує, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.06.2004 реєстратором Другої Луцької державної нотаріальної контори за №41157 зареєстровано арешт невизначеного майна, всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .. Підставою для обтяження слугувала постанова державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Романюка В.Є. №17859 від 22.06.2004 (а.с. 11).

14.12.2020 позивач звернулась в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ (м.Львів) із заявою, в якій просила надати інформацію стосовно виконавчих документів щодо фінансових чи інших її зобов`язань перед фізичними чи юридичними особами, державою, які перебувають на примусовому виконанні. У випадку відсутності таких документів ОСОБА_1 просила вжити заходів для зняття арешту з її майна (а.с. 9).

У відповідь на вказану заяву відповідач Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ (м.Львів) листом від 23.12.2020 повідомив, що у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження, за яким позивач є боржником, Управління не володіє інформацією, на виконання якого рішення накладено арешт на її майно. Крім того, інформував, що частинами четвертою та п`ятою статті 59 Закону України Про виконавче провадження передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с. 10).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що питання зняття арешту вирішує державний виконавець відповідного відділу державної виконавчої служби, а тому визнав, що позовні вимоги до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ (м.Львів) заявлені до неналежного відповідача, що є підставою для відмовити в задоволенні позовних вимог до Управління. Через відсутність належних та допустимих доказів правомірності існування арешту усього належного позивачу майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Першого ВДВС слід задовольнити шляхом прийняття рішення про зобов`язання зняти арешт з невизначеного майна, всього рухомого та нерухомого майна, що належить позивачу, накладеного постановою державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Романюка В.Є. №17859 від 22.06.2004 та зареєстрованого 24.06.2004 за №41157 Другою Луцькою державною нотаріальною конторою, та відмовити в задоволенні позовних вимог до Управління. З врахуванням вимог статті 139 КАС України суд першої інстанції вирішив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого ВДВС на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн., що сплачений ним за подання позовної заяви.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що рішення суду першої інстанції від 28.01.2021 року оскаржене лише в частині вирішення питання, що стосується розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не бачить необхідності переглядати рішення суду першої інстанції від 28.01.2021 року повністю, а тому перегляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що пунктом 5 ч.1 ст.244 КАС України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподіл судових витрат встановлює стаття 139 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Згідно ч.4 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отож, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, застосовуючи положення статті 139 КАС України.

Враховуючи, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання Першого відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з невизначеного майна, всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Романюка В.Є. №17859 від 22.06.2004 та зареєстрований 24.06.2004 за №41157 Другою Луцькою державною нотаріальною конторою, в той же час, відмовлено у задоволенні позовних вимог до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у спосіб, встановлений статтею 139 КАС України, правильне прийняв рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки відповідач Перший відділ ДВС у місті Луцьку ЗМУЮ (м.Львів) являється суб`єктом владних повноважень, з якого при умові задоволення позову повністю чи частково, підлягають стягненню судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, та стягуються за рахунок його бюджетних асигнувань.

Тому судом відхиляють доводи апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи 35041461 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстрований самостійною юридичною особою.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року в адміністративній справі №140/17675/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 08.04.2021 року