Справа № 440/3273/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/3273/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати учаснику бойових дій ОСОБА_1 в період 2018-2020 роки відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних розмірів пенсії, визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році;

- зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за 2018-2020 роки учаснику бойових дій ОСОБА_1 відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомоги до 05 травня, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році виплати, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 18590,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17 та від 14 серпня 2018 року у справі № 473/2190/17, 30 вересня поточного року виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Позивач звернувся до суду із цим позовом 02 квітня 2021 року, тобто із пропущенням встановленого законом строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви позивачем та його представником додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що строки позовної давності, які встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, на щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, не розповсюджуються. Крім того, позивач не має юридичної освіти та раніше не знав, що його права порушені, а тому про порушення свого права дізнався після прийняття Верховним Судом рішення у зразковій справі №440/2722/20 і звернення до адвокатського бюро з приводу інформації ЗМІ щодо такого судового рішення. Також на всій території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 та встановлені певні обмеження, які пов`язані із запровадженням карантину.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Суд відхиляє довід позивача та його представника про те, що законом не встановлено строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня, встановленої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня, встановлену Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Обставини справ та норми права, висновки щодо застосування яких викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких зазначено представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не є релевантними обставинам та нормам права, які підлягають застосуванню у цій справі, оскільки предметом спору у вказаних справах були дії щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії та у постановах, реквізити яких зазначені у заяві, Верховним Судом не викладалися висновки щодо застосування норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв`язку з чим відповідні доводи позивача та його представника є безпідставними.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з дня, наступного після 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати позивачу в період 2018-2020 роках відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних розмірів пенсії, визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за 2018-2020 роки позивачу відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у відповідному році виплати, з урахуванням раніше виплачених сум - слід обраховувати з 01 жовтня 2018 року (стосовно щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2018 рік, строк звернення до суду закінчився - 01 квітня 2019 року), з 01 жовтня 2019 року (стосовно щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2019 рік, строк звернення до суду закінчився - 01 квітня 2020 року), з 01 жовтня 2020 року (стосовно щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, строк звернення до суду закінчився - 01 квітня 2021 року).

Позивач звернувся до суду з цим позовом 02 квітня 2021 року, тобто з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду.

Відсутність у позивача юридичної освіти чи необізнаність з нормами законодавства носять суб`єктивний характер та не виключають можливість позивача звернутися за отриманням правової допомоги (в тому числі безоплатної) у разі, якщо такої допомоги він потребував, у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду з вказаними вище вимогами, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі №805/3881/18-авід 01 грудня 2020 року у справі №807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а тощо, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 17 липня 2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Таким чином, строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України та під час дії пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поновленню лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) вказані причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому граматичне тлумачення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника "і" вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.

Таким чином, виходячи з наведених законодавчих приписів, сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У поданій заяві позивачем не зазначено, яким чином та які саме обмеження, запроваджені Кабінетом Міністрів України під час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вплинули на пропуск ним строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати допомоги за 2019-2020 роки. А стосовно позовних вимог щодо нарахування та виплатити допомоги за 2018 роки, то запровадження на всій території України карантинних обмежень відбулося після закінчення строку звернення до адміністративного суду з цими позовними вимогами.

Отже, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законом строку та наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати неповажними підстави подання позовної заяви з пропущенням встановленого строку звернення до суду, які зазначені у заяві позивача та його представника про поновлення строку звернення до суду від 02 квітня 2021 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліку - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав пропуску строку та доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви, вона буде повернута.

Також роз`яснити, що процесуальні строки, встановлені судом у цьому судовому рішенні, відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути продовжені судом за відповідною заявою учасника справи.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк