Справа № 380/3852/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3852/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Банк Форвард».

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогою визнати протиправною та скасувати Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №64634828 від 24.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.02.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64634828 на виконання Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 468 від 30.01.2021 про стягнення з позивача на користь АО «Банк Форвард» боргу в сумі 11 648,6 грн. Вказує, що відповідно до приписів ч.5 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи йото майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України. Позивач вказує, що місцем її проживання є с.Труханів Стрийського (раніше Сколівського) району Львівської області, яке не змінювалося з 1988 року, що підтверджується копією паспорта, доданого до позовної заяви. На таку ж адресу і було направлено відповідачем постанову про відкриття виконавчого провадження. Така ж адреса зазначена і в оскаржуваній постанові. Отже вказує, що при відкритті виконавчого провадження інформація про моє місце реєстрації проживання була відома відповідачу. Позивач стверджує, що майно, яке б знаходилося на території інших областей, зокрема Київської, в неї відсутнє. Крім того вказує, що згідно з інформацією, зазначеною на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження, в матеріалах виконавчого провадження №64634828, відсутні відомості про дію відповідачем проводилась будь - яка перевірка інформації про проживання, перебування боржника чи його майна у м. Києві. Отже вважає, що приватний виконавець ОСОБА_2 порушила правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки не пересвідчилася у достовірності поданих стягувачем відомостях та відкрила виконавче провадження за відсутності передбачених законом підстав, передбачених ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо місця виконання рішення-виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий повинен був виконуватися не в межах виконавчого округу м.Києва, а в межах виконавчого округу Львівської області. Відтак, Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження №64634828 від 24.02.2021 вважає, що слід визнати протиправною та скасувати.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що 24.02.2021 року від АТ «Банк Форвард» надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій банк просить відкрити за місцем знаходження майна боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 468 від 30.01.2021 виданого приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 11 648,60 гривень. Вказує, що до заяви про примусове виконання рішення додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105. Крім того, до заяви про примусове виконання рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_1 , який належить боржнику, станом на 24.02.2021 наявні кошти в розмірі 0,40 гривень. Звертає увагу суду на те, що наявність у боржника відкритих і активних банківських рахунків передбачає можливість зарахування грошових коштів, які могли б бути спрямовані на виконання боржником виконавчого документу у даній справі в будь-який час. Тобто, стягувачем до приватного виконавця подано документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни.

Також вказує, що у зв`язку з надходженням до приватного виконавця заяви про примусове виконання виконавчого напису № 468 від 30.01.2021 виданою приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу міста Києва, а також наявності у приватного виконавця документального підтвердження, що майно боржника знаходиться в межах виконавчого округу міста Києва, у приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання чи відмови у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Тобто, в даному випадку приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною жодним чином не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 24 цього Закону, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у місті Києві. Враховуючи вищевикладені обставини вважає, що приватним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження № 64634828 та розпочато примусове виконання рішення.

Ухвалою суду від 23.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.04.2021 на адресу суду надійшло від позивача клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач до суду не прибув.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Банк Форвард» пояснень щодо даної справи суду не надала, представник не прибув.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

24.02.2021 від АТ «Банк Форвард» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни надійшла заява вх.№1217 про примусове виконання рішення, в якій просить відкрити за місцем знаходження майна боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 468 від 30.01.2021 року виданого приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 11 648,60 гривень.

24.02.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64634828 на виконання Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 468 від 30.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ«Банк Форвард» боргу в сумі 11 648,6 грн (а.с.7)

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відкриття зазначеного виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016р. (далі- Закон №1404-VIII)

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів № 1403-VII від 02.06.2016, (далі Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно Єдиного реєстру приватних виконавців України встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни визначено м. Київ.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як зазначає позивач, місце реєстрації та проживання є: с.Труханів Стрийського (раніше Сколівського) району Львівської області, що підтверджується також паспортними даними. (а.с.3-4)

24.02.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64634828 на виконання Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 468 від 30.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ«Банк Форвард» боргу в сумі 11 648,6 грн (а.с.7)

Судом встановлено з доданої відповідачем довідки від 15.02.2021, що у ОСОБА_1 відкритий власний рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: ми Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Як встановлено судом згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 , станом на 24.02.2021 на даному рахунку наявні кошти в розмірі 0,40 гривень.

Відповідно до ч. 3.1 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з ч.ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного Закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Пунктом 7.1.5 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України.

Вищевказана позиція також висвітлена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року в справі №905/3542/15.

Виходячи з наведеного, приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Отже у позивачки на час відкриття відповідачем виконавчого провадження був рахунок у м. Києві з наявними коштами на ньому.

Аналізуючи судову практику Верховного Суду з цього питання, суд звертає увагу на низку правових висновків ВС, що відображають загальну тенденцію спрямування судового захисту перш за все на забезпечення належного виконання виконавчого документу. Порушення процедури, які не призвели до порушення прав боржника, не можуть бути підставою для скасування чи визнання недійсними дій, результатом яких стало ефективне виконання виконавчого документу. Судова система не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню виконавчого документу, це є зловживанням правом на судових захист.

У справі № 905/3542/15, у якій оскаржувалися дії приватного виконавця (відкриття виконавчого провадження та арешт майна скаржника), Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року зробив висновок про те, що за змістом ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження можна відкрити у виконавчому окрузі за місцем знаходження центрального офісу банку, у якому відкрито рахунок боржника та на якому перебувають належні йому грошові кошти. Подальші дії приватного виконавця в межах уже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ від 5 липня 2012 року у справі «Глоба проти України», Верховний Суд підкреслив, що основна мета виконавчого провадження виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 звернула увагу на принцип диспозитивності, який полягає у наданні стягувачу права вибору виконавця судового рішення. Виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Також ВП ВС зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника. Звертаючись до суду на підставі ст. 339 ГПК України, у цій справі боржник не довів наявності порушень своїх прав рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Також у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.11.2020 (справа №913/160/17) суд у п.22 зазначив, що "приватним виконавцем відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва правомірно прийнято виконавчий документ та відкрито виконавче провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої знаходиться у Львівській області, проте відкритий власний рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 та станом на 24.02.2021 на якому наявні кошти в сумі 0,40 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64634828 від 24.02.2021. Правомірність прийняття оскаржуваного рішення відповідачем доведена.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Банк Форвард» відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.04.2021

Суддя Коморний О.І.