Справа № 640/16878/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Київ № 640/16878/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Державної авіаційної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство обслуговування повітряного руху України з адміністративним позовом до Державної авіаційної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Державної авіаційної служби України від 04.06.2019 року №000273 серія АБ про накладення штрафу за порушення у галузі цивільної авіації;

- стягнути з Державної авіаційної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана Постанова відповідача від 04.06.2019 року №000273 серія АБ про накладення штрафу за порушення у галузі цивільної авіації є такою, що суперечить положенням чинного законодавства, оскільки позивачем не порушено п. 12.3 Положення про нагляд за безпекою польотів у системі організації повітряного руху, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.05.2010 року № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 30.06.2010 року за № 446/1774: обов`язок повідомлення про порушення функції спостереження первинного оглядового радіолокатора (ПОРЛ), що відбулась 10.01.2019 року внаслідок його відмови не виникло в силу того, що після відмови 10.01.2019 року первинного оглядового радіолокатора (ПОРЛ) в роботі залишавсь вторинний оглядовий радіолокатор BOPJI, що входять до складу ТРЛК-10, і дані його спостереження надавались до АС КПР «Роксолана» Львівського РДЦ. Інші засоби спостереження, підключені до АС КПР «Роксолана» Львівського РДЦ, були працездатні та надавали радіолокаційну інформацію, які оброблялися та надавалася на робочі місця диспетчерів АС КПР. Постійне спостереження в районі відповідальності Львівського РДЦ було забезпечено, відмова ПОРЛ не призвела до припинення надання обслуговування повітряного руху з використанням систем спостереження, подвійне перекриття полем вторинної радіолокації забезпечувалося, відтак, позивачем було забезпечено реалізацію функції спостереження наземними засобами, а отже відсутні підстави вважати, що постійне спостереження не забезпечувалось чи порушувалось. Враховуючи кількість радіолокаційних джерел підключених до АС КПР, їх принцип роботи, зону дії в просторі, обробку отриманої радіолокаційної інформації та формування цілі від ПС на дисплеї диспетчера, то випадок відмови 10.01.2019 року ПОРЛ, як однією із складових ТРЛК-10 не призвів до порушення функції спостереження, а відтак, на думку позивача, не підпадає під обов`язкове сповіщення відповідача. Крім того, позивач вказує, що випадок відмови ПОРЛ ТРЛК-10 10.01.2019 року був предметом внутрішнього сповіщення, тобто в межах Украероруху, а також предметом розслідування комісією Украероруху відповідно до вимог пункту 2.3.6 Правил технічної експлуатації наземних засобів радіотехнічного забезпечення в цивільній авіації України, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 08.05.2007 року № 381 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21.06.2007 року за № 705/13972, що є підтвердженням виконання вимог пункту 3.2.1. Безпека при обслуговуванні Правил сертифікації суб`єктів, що надають послуги з аеронавігаційного обслуговування, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 22.01.2007 року № 42, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.02.2007 року за № 104/13371. За результатами розслідування комісія прийшла до висновку, що дана відмова впливу на безпеку польотів не мала.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 06.09.2019 року у адміністративній справі № 640/16878/19 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.10.2019 року представником Державної авіаційної служби України до суду подано відзив, відповідно до якого відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідно до Плану проведення зовнішніх аудитів з безпеки польотів в системі організації повітряного руху та сертифікаційних перевірок провайдерів аеронавігаційного обслуговування на 2019 рік проведено аудит з безпеки польотів у системі організації повітряного руху ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне»; ТОКП Фірма «Тернопільавіаавтотранс»; Рівненської СОПР і органу AFIS аеродрому Тернопіль Львівського РСП та TPJIK-2 РСП «Київцентраеро» Украероруху. За результатами аудиту TPJIK - 2 (Дубно), комісією, зокрема, встановлено невиконання нормативних вимог щодо надання обов`язкових повідомлень протягом 3 робочих днів з моменту виникнення події (10.01.2019 року відбулася відмова ПОРЛ - порушення функції спостереження), вказана послуга зазначена у розділі «Забезпечення даних від первинного оглядового радіолокатора» додатку до сертифікату Украроруху № 20/2017)). Відповідач вказує, що позивач зобов`язаний повідомити уповноважений орган, в даному випадку про порушення функції спостереження, в обов`язковому порядку не залежно від того чи призвело таке порушення до перерв у роботі системи спостереження ОрПР.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до приписів Положення № 320 передбачено, що остаточну класифікацію подій за класом серйозності, характером впливу системи ОрПР та причинами виникнення подій здійснює лише Державіаслужба, як уповноважений орган з питань цивільної авіації наділений відповідними функціями надавати оцінку подіям, що виникли на ТРЛК - 2 (Дубно) і чи вплинуло це на якість зв`язку, навігації та спостереження.

08.10.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої позивач вказує, що в Україні наразі відсутній порядок обов`язкових сповіщень щодо безпеки цивільної авіації, розгляду отриманої інформації, її аналізу та вжиття відповідних заходів, затверджений Державіаслужбою відповідно до частини 2 статті 21 Повітряного кодексу України, предметом якого є врегулювання порядку сповіщень про події щодо безпеки авіації по факту якого накладено штраф. На думку позивача, посилання відповідача на зазначене Положення № 320 є безпідставним, оскільки відповідно до частини 1 статті 11 Повітряного кодексу України, нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України. Положення № 320 не є авіаційними правилами України, затвердженими у відповідності із положеннями частин 1 та 5 статті 11 Повітряного кодексу України, оскільки вони були розроблені у відповідності до положень попередньої редакції Повітряного кодексу України, яка втратила чинність у зв`язку із набранням чинності нині діючою редакцією Повітряного кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2011, № 48-49, ст. 536).

Позивач повторно наголошує, що відмова первинного радіолокатора не відноситься до переліку подій, які підлягають повідомленню ані протягом години, ані протягом 3 днів, як то визначено Положенням № 320.

Крім того, розслідування усіх авіаційних подій, серйозних інцидентів, інцидентів, надзвичайних подій та пошкоджень повітряних суден на землі, включаючи формування висновків та рекомендацій з метою запобігання таким подіям у майбутньому, на думку позивача, віднесено до компетенції експертної установи з розслідування авіаційних подій (Національне бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами). Відповідно до частини 2 статті 119 технічні розслідування усіх перерахованих вище подій, мають проводитися згідно з правилами та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а такі правила і порядок наразі відсутні.Положення про Державіаслужбу, не містить повноважень Державіаслужби на остаточну класифікацію подій за класами серйозності, характером впливу системи ОрПР та причинами виникнення подій, надання оцінки подіям пов`язаних із безпекою польотів, основану на результатах розслідування.

15.10.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача. Відповідач зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин Положення про нагляд за безпекою польотів у системі організації повітряного руху, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.05.2010 року № 320 було чинним та на сьогодні продовжує свою дію. Положення № 320 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим уповноваженим органом та зареєстрований у встановленому порядку, отже є елементом системи законодавства України. Цей нормативно-правовий акт залишається чинним на даний час та підлягає безумовному виконанню підприємствами та установами, діяльність яких пов`язана з функціонуванням системи організації повітряного руху. Відтак, зважаючи на абзац 8 пункт 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України, яким передбачено, що за ненадання до уповноваженого органу з питань цивільної авіації інформації, обов`язкове подання якої встановлюється законодавством або авіаційними правилами України, надання недостовірної інформації або надання інформації з порушенням встановлених строків до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Плану проведення зовнішніх аудитів з безпеки польотів в системі організації повітряного руху та сертифікаційних перевірок провайдерів аеронавігаційного обслуговування на 2019 рік, затвердженого в.о. Голови Державіаслужби С. Коршуком від 30.11.2018 року, Наказу Державіаслужби від 28.03.2019 року № 388 «Про проведення аудиту з безпеки польотів у системі ОрПР» у період з 15-19.04.2019 року комісією Державіаслужби проведено аудит з безпеки польотів у системі організації повітряного руху ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне»; ТОКП Фірма «Тернопільавіаавтотранс»; Рівненської СОПР і органу AFIS аеродрому Тернопіль Львівського РСП та TPJIK-2 РСП «Київцентраеро» Украероруху.

За результатами аудиту TPJIK - 2 (Дубно), комісією, зокрема, встановлено невиконання нормативних вимог позивачем щодо надання обов`язкових повідомлень протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виникнення події (10.01.2019 року відбулася відмова ПОРЛ - порушення функції спостереження; вказана послуга зазначена у розділі «Забезпечення даних від первинного оглядового радіолокатора» додатку до сертифікату Украероруху № 20/2017).

У зв`язку з тим недотриманням позивачем приписів Положення № 320, що підтверджується актом за результатами аудиту, уповноважених представників Украероруху листом від 15.05.2019 року № 11/193-19 було запрошено до Державіаслужби для надання пояснень щодо вказаного порушення.

За результатами проведеної зустрічі контролюючим органом встановлено факт невиконання позивачем нормативних вимог щодо надання обов`язкових повідомлень протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виникнення події, у зв`язку з чим державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою авіації відділу нагляду за безпекою польотів у системі ОрПР та при аеронавігаційному обслуговуванні відділу організації повітряного руху (ATM) департаменту аеронавігації Славіхіним Василем Миколайовичем складено протокол про правопорушення в галузі цивільної авіації від 20.05.2019 року № 003196 серії АА, яким зафіксовано порушення Украерорухом пункту 12.3 Положення № 320.

За результатами розгляду справи про правопорушення, Голова Державіаслужби Більчук О.В. виніс постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 04.06.2019 року № 000273 серії АБ, якою Украерорух притягнуто до відповідальності на підставі абзацу восьмого пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України, чим до позивача застосовано мінімальну фінансову санкцію у розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85 000 грн.).

На виконання вимог частини 4, 5 статті 129 Повітряного кодексу України позивач сплатив штраф у розмірі 85 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26.06.2019 року № 3122 та надав відповідачу належним чином завірену копію даного платіжного доручення. Одночасно, позивач повідомив Відповідача листом від 26.06.2019 року №1-13.1/3417/19 про те, що не згоден з постановою про накладення штрафу за порушення у галузі цивільної авіації від 04.06.2019 року №000273АБ та про намір її оскаржити.

Вважаючи оскаржену постанову незаконною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України від 19.05.2011 року №3393-VІ з наступними змінами та доповненнями у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до ч.5 ст.4 ПК України, державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень:

- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту;

- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації);

- національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Згідно частини 1 статті 5 ПК України, уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами:

1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, геологічної, економічної та інформаційної безпеки;

2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення;

3) організація використання повітряного простору України;

4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.

Відповідно до п.п.1, 2 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 року №520 (надалі - Положення №520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Державіаслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За змістом частин 1, 2 та 4 статті 10 ПК України безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.

З метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: встановлення критеріїв безпеки авіації; встановлення необхідного рівня безпеки авіації; здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

З метою забезпечення безпеки авіації та суспільства уповноважений орган з питань цивільної авіації може встановлювати обмеження або заборону щодо вчинення певних дій суб`єктами авіаційної діяльності або зобов`язати їх вчиняти певні дії відповідно до авіаційних правил України.

Відповідно до пункту 3 Положення № 520 основними завданнями Державіаслужби є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

Окрім того, підпунктом 7 пункту 4 Положення № 520 передбачено, що Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань погоджує/затверджує технічні вимоги щодо розроблення авіаційної наземної техніки, аеродромного обладнання, наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), автоматизованих систем керування повітряним рухом, авіаційних тренажерів.

Згідно пп.9 п.4 Положення №520, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань, здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень.

Частиною першою статті 15 ПК України визначено, що уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить сертифікаційні перевірки на відповідність вимогам авіаційних правил України, інших нормативно-правових актів та нагляд, здійснюючи аудит та інспектування щодо дотримання вимог нормативно-правових актів та виконання приписів у галузі цивільної авіації.

Безпосередньо сертифікаційні перевірки, контроль та інспектування здійснюють державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок.

Відтак, враховуючи зазначені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність повноважень у Державної авіаційної служби України проводити аудит з безпеки польотів у системі організації повітряного руху, зокрема ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне»; ТОКП Фірма «Тернопільавіаавтотранс»; Рівненської СОПР і органу AFIS аеродрому Тернопіль Львівського РСП та TPJIK-2 РСП «Київцентраеро» Украероруху.

Відповідно до п.1.8 Положення про нагляд за безпекою польотів у системі організації повітряного руху, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.05.2010 року № 320, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2010 року за № 446/17741 (далі - Положення № 320), визначено, що порушення функції спостереження - ситуація, за якої наземні засоби спостереження повністю або частково не забезпечують реалізацію функції спостереження чи реалізація функції спостереження порушується, у результаті чого постійне спостереження не забезпечується.

Відповідно до пункту 11.2 Положення № 320 та вимог Євроконтролю (Європейська організація з безпеки аеронавігації), визначено мінімальний перелік подій, які мають відношення до системи організації повітряного руху (далі - ОрПР) і передбачають доповіді, аналіз та, за потреби, розслідування, до яких, зокрема, належить порушення функції спостереження.

Провайдер повинен організувати в рамках СУБП (система управління безпекою польотів) систему доповідей про події, зазначені в пункті 11.2 цього Положення, яка дасть змогу інформувати повноважний орган про виникнення таких подій у визначені терміни.

Окрім того, пунктом 12.2 Положення № 320 передбачено, що повноважний орган негайно (протягом години з моменту виникнення події або моменту, коли органу ОПР стало відомо про подію) повідомляється про події, зазначені в підпунктах «а»-«є», та підпункті «з» пункту 11.2 глави 11 цього Положення. Повідомлення повноважного органу про подію, зазначену в підпункті «е» пункту 11.2 глави 11 цього Положення, здійснюється лише у випадках, коли має місце доповідь екіпажу ПС про факт спрацювання на борту ПС бортових систем попередження зіткнення в повітрі TCAS/ACAS в режимі Resolution Advisory (RA).

Також, пунктом 12.3 встановлено, що про решту подій, зазначених у пункті 11.2 глави 11 цього Положення, повноважний орган повідомляється після проведення попереднього аналізу обставин їх виникнення, але не пізніше ніж протягом 3 робочих днів з моменту виникнення події.

Враховуючи зазначене, Позивач зобов`язаний повідомити уповноважений орган, в даному випадку про порушення функції спостереження, в обов`язковому порядку не залежно від того чи призвело таке порушення до перерв у роботі системи спостереження ОрПР.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність передбаченому законом обов`язку позивача повідомити уповноважений орган про порушення функції спостереження.

Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо того, що «…після відмови 10.01.2019 року первинного оглядового радіолокатора (ПОРЛ) в роботі залишавсь вторинний радіолокатор BOPJ1, що входять до складу ТРЛК-10, і дані його спостереження надавались до АС КПР «Роксолана» Львівського РДЦ» та «... інші засоби спостереження були працездатні та надавали радіолокаційну інформацію», а відтак, у позивач не виникло обов`язку сповіщення контролюючого органу, оскільки відповідно до приписів законодавства Державіаслужба як контролюючий орган повинна бути повідомлена про всі події передбачені пунктом 11.2 Положення № 320 незалежно від їх наслідків, зокрема, незалежно від того чи призвело таке порушення до перерв у роботі системи спостереження ОрПР.

Відповідно до п.13.8 Положення № 320 остаточну класифікацію подій за класом серйозності, характером впливу системи ОрПР та причинами виникнення подій здійснює повноважний орган.

Судом встановлено, що згідно з п.2.1,2.2 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 року № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2012 року за № 73/20386 (далі - Порядок № 637), підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.6 розділу 5 Положення про державного ф інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.02.2010 № 68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 року за № 307/17602, державний інспектор діє відповідно до посадової інструкції та повинен виконувати свої обов`язки об`єктивно і неупереджено, керуючись нормативними актами, а у разі, якщо державному інспектору стає відомо, що діяльність або бездіяльність будь-якої особи загрожує або може загрожувати безпеці авіації, він зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів у межах своїх повноважень для усунення загрози безпеці авіації.

Відповідно до матеріалів справи, контролюючим органом після встановлення факту невиконання нормативних вимог, щодо надання обов`язкових повідомлень протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виникнення події, державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою авіації відділу нагляду за безпекою польотів у системі ОрПР та при аеронавігаційному обслуговуванні відділу організації повітряного руху (ATM) департаменту аеронавігації Славіхіним Василем Миколайовичем складено протокол про правопорушення в галузі цивільної авіації від 20.05.2019 року № 003196 серії АА, яким зафіксовано порушення Украерорухом пункту 12.3 Положення № 320.

Згідно з частинами першою та третьою статті 128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Відповідно до частини другої статті 128 ПК України від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації.

Зазначене кореспондується з пунктом 3.1 Порядку № 637 в котрому зазначено, що розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Пунктом 3.2 Порядку № 637 передбачено, що від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

Судом встановлено, що за результатами розгляду справи про правопорушення, Голова Державіаслужби Більчук О.В. виніс постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 04.06.2019 року № 000273 серії АБ, якою Украерорух притягнуто до відповідальності на підставі абзацу восьмого пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України, чим до позивача застосовано мінімальну фінансову санкцію у розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85 000 грн.).

Враховуючи зазначене та у зв`язку з встановлення факту порушення позивачем приписів чинного законодавства, суд вважає, що Державіаслужба в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України вжила необхідних заходів задля уникнення фактів порушення безпеки авіації.

Суд не бере до уваги твердження позивача щодо того, що в Україні наразі відсутній порядок обов`язкових сповіщень щодо безпеки цивільної авіації, розгляду отриманої інформації, її аналізу та вжиття відповідних заходів, затверджений Державіаслужбою відповідно до частини 2 статті 21 Повітряного кодексу України, предметом якого є врегулювання порядку сповіщень про події щодо безпеки авіації по факту якого накладено штраф, а отже посилання відповідача на зазначене Положення № 320 є безпідставним, оскільки відповідно до частини 1 статті 11 Повітряного кодексу України, нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України; Положення № 320 не є авіаційними правилами України, затвердженими у відповідності із положеннями частин 1 та 5 статті 11 Повітряного кодексу України, оскільки вони були розроблені у відповідності до положень попередньої редакції Повітряного кодексу України, яка втратила чинність у зв`язку із набранням чинності нині діючою редакцією Повітряного кодексу України, з огляду на наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин Положення про нагляд за безпекою польотів у системі організації повітряного руху, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.05.2010 року № 320 було чинним.

Судом встановлено, що Положення № 320 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим уповноваженим органом та зареєстрований у встановленому порядку - є елементом системи законодавства України, який підлягає виконанню підприємствами та установами, діяльність яких пов`язана з функціонуванням системи організації повітряного руху та, відповідно, входить до авіаційних правил України.

Згідно з абз. 8 п. 1 ч. 1 ст. 127 Повітряного кодексу України передбачено, що за ненадання до уповноваженого органу з питань цивільної авіації інформації, обов`язкове подання якої встановлюється законодавством або авіаційними правилами України, надання недостовірної інформації або надання інформації з порушенням встановлених строків до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

За наведених обставин суд дійшов висновку про правомірність постанови Державіаслужби від 04.06.2019 року №000273 серія АБ про накладення штраф на позивача за порушення у галузі цивільної авіації, тому вимоги позивача про визнання зазначеної постанови протиправною та скасування є необґрунтованими і задоволенню судом не підлягають, що зумовлює необхідність відмовити у задоволенні цих вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до п. п. 1, 3 ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятого рішення довів, натомість доводи позивача знайшли не знайшли свого підтвердження та обґрунтування.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08301, м. Бориспіль, а/с 115, ) до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст. ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур