Справа № 420/7292/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7292/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості № UA500020/2020/000076/2 від 06.07.2020 року.

Ухвалами суду від 10.08.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження; від 07.09.2020 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; від 05.11.2020 року: зупинено провадження у справі; 02.12.2020 року поновлено провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 29.12.2020 року. (а.с.137-139)

07.12.2020 року від представника позивача до суду електронною поштою надійшло клопотання, вхід. № ЕП/23532/20, в якому останній просить розглянути по суті справу № 420/7292/20 без участі позивача та його представника, в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами. (а.с.140)

Від відповідача жодних заяв щодо порядку розгляду справи або про відкладення судового розгляду тощо до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом позовної заяви, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 14 лютого 2020 року ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» укладено Контракт № XGM-TLX001 (надалі Контракт) із фірмою виробником автомобільних запчастин XGM CORPORATION LIMITED. Відповідно до п. 1.1. укладеного Контракту, предметом Контракту є перелік умов, на яких Постачальник зобов`язується поставляти, вироблені Постачальником запасні частини автомобілів, які надалі іменуються товар, а Покупець (ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ») зобов`язується приймати Товар протягом терміну дії і у відповідності з умовами даного контракту. Згідно до Розділу 3 Контракту, Товар поставляється на умовах FOB, згідно міжнародних правил Інкотермс;

- в подальшому позивачем, як того вимагають норми діючого законодавства, в результаті виконання сторонами всіх домовленостей та з метою проведення належного митного оформлення товару, подано митну декларацію, в якій визначено вартість товару у розмірі 38 865,63 USD відповідно до умов, які визначені Контрактом;

- на підтвердження вартості товару позивач, на адресу Одеської митниці Державної митної служби України, надав наступні необхідні копії документів: контракт № XGM-TLX001 від 14.02.2020 року; пакувальний лист № XGM-20-0146PL від 18.05.2020 року; інвойс № XGM-20-0146СІ від 18.05.2020 року із відповідним сертифікатом на підтвердження його дійсності (рахунок-фактури); проформа Інвойсу; прайс-лист (Інформація про ціну); експортна вантажна митна Декларація від 20.05.2020 року із відповідним перекладом на українську мову; морський коносамент SHWS220050870 (домашній) від 22.05.2020 року; морський коносамент COSU (лінійний) від 22.05.2020 року; довіреність; платіжне доручення в іноземній валюті від 21.02.2020 року; платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 року;

- всупереч наведеним обставинам 06.07.2020 року Одеська митниця Державної митної служби України виносить Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000076/2, у якому зазначено, що «…У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів;

- позивач цілковито не погоджується із позицією відповідача, вважає не доведеною наявність у Одеської митниці ДМС України обґрунтованого сумніву у правильності визначення ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» митної вартості товарів, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Наведене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнято відповідачем рішення;

- системний аналіз ст.ст. 49, 51-54 МК України вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації;

- як вбачається з оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стали висновки митного органу про те, що документи, надані позивачем не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності;

- Висновок Одеської митниці ДМС України: відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…» затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати рахунок-фактура; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат. Проте декларантом надано довідку від 23.06.2020 № 0624 ТОВ «Олкіс ЛТД»;

- спростування ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»: Так, дійсно, позивач надав на вимогу відповідача Довідку про транспорті витрати № 0624 від 23.06.2020 року. Відповідно до зазначеної довідки транспортно-експедиційні витрати на перевезення вантажу за маршрутом порт Ningbo, China порт Odessa, Ukraine в контейнері OOLU9856090/40HQ по коносаменту COSU складають 51 885,21 грн., загальна вага брутто 14 290,00 кг. Вартість страхування, при цьому, склала 2 227,70 грн.;

- на спростування наведених обставин позивач зазначає, що 14.08.2017 року між ТОВ «Олкіс ЛТД» та ТОВ «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» укладений Договір № Э-001/17-1 транспортного експедирування. Відповідно до п.1.1. укладеного Договору «…Экспедитор обязуется за плату и за счет Клиента оказать транспортно-экспедиторские услуги, связанные с организацией и обеспечением перевозок экспортно-импортных и транзитных грузов Клиента, а также дополнительных услуг, необходимых для доставки груза». Саме на підставі вказаного Договору ТОВ «Олкіс ЛТД» надає відповідні послуги позивачу. Окрім довідки, сплата наданих послуг позивачем підтверджується Актом № 25 про надання послуг від 09.07.2020 року на загальну суму 91 379,56 грн. Із врахуванням наведеного, позивач вважає спростованими вищезазначені твердження відповідача;

- Висновок Одеської митниці ДМС України: відповідно до п. 5.1. зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати, проте документи щодо підтвердження виконання даної вимоги контракту подані до митного оформлення не були та відповідно до п.5.1. зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати та 70% перед відвантаженням. Проте, згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів, оплата за товар здійснена на розмірі 12 265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26 600,13 дол. США, що не дорівнює 70%. Спростування ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»: На вимогу митного органу декларантом 30.06.2020 та 06.07.2020 року надіслано: банківські платіжні документи № 10 від 19.05.2020 та № 3 від 21.02.2020; виписку з бухгалтерської документації № б/н від 26.06.2020; прайс-лист № 200211 від 11.02.2020; сертифікат якості № 09216/0 від 09.05.2019; митну декларацію країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020, лист ТОВ «ТЛХ «ТРЕЙДИНГ» № 0307-2020 від 03.07.2020 про неможливість надання інших документів;

- у якості додатків до позовної заяви ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» надає Інвойс № XGM-20-0146СІ від 18.05.2020 року, у якому Постачальником зазначено, що позивач має сплатити вартість контракту на загальну суму 38 865,63 дол. США, при цьому депозит передплата складає 12 265,5 дол. США та залишок щодо сплати 26 600,12 дол. США. Таким чином, сторони, за умови свободи договору, визначили та власними діями погодили, що 30% вартості контракту становить 12 265,5 дол. США, а 70% становить 26 600,12 дол. США;

- Одеська митниця ДМС України не має відповідних повноважень на надання правової оцінки господарським договорам, які укладаються між сторонами, та за умови відсутності у Контракті чіткого визначення суми, яка становить 30% або 70%, укладеного між сторонами Контракту, не має повноважень надавати правову оцінку наведених обставинам та здійснювати перерахунок;

- ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» наполягає на тому, що сторони Контракту визначили умови здійснення поставки та погодили, що 30% ціни Контракту становить 12 265,5 дол. США, а 70% - 26 600,12 дол. США;

- згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

- позивач вважає спростованими вищезазначені твердження відповідача та жодним чином не вважає їх такими, які б мали наслідком здійснення коригування митної вартості товарів. Тим більше, вважає їх не суттєвими та такими, що не впливають на визначення вартості товарів;

- Висновок Одеської митниці ДМС України: згідно графи 44 МД, код контракту зазначено як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, проте виробником є відмінна юридична особа від особи, яка зазначена як контрактоодержувач». Спростування ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»: Щодо наведених зауважень ТОВ «ТЛХ Трейдинг» зазначає, що у графі 44 МД та у додатку до графи 44 міститься перелік документів, які надані Позивачем з метою здійснення митного оформлення. У тому числі Контракт від 14.02.2020 № XGM-TLX001, відповідно до умов якого поставку здійснює XGM CORPORATION LIMITED, про що зазначено в графі 2 МД. Посилання Відповідача є недоречними та помилковими. Зазначені у митній декларації відомості цілком відповідають документам, які надані ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»;

- Висновок Одеської митниці ДМС України: відповідно наданий до митного оформлення прайс-лист № 200211 від 11.02.2020 не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ», крім того, в прайс-листі відсутня інформація на який період дійсна дана цінова пропозиція. Спростування ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»: Із цього приводу позивач зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не встановлено вимог до змісту та форми прайс-листа постачальника. Порядок складання іноземними суб`єктами документів в іноземних державах та вимоги щодо форми та змісту таких документів визначаються законодавством відповідної іноземної держави. Прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є документом, що підтверджує митну вартість товару, і за наявності його у декларанта може прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості. Прайс-лист виробника товару виступає в якості документу, що підтверджує митну вартість товару, лише за наявності розбіжностей, неповноти відомостей чи неточностей в основних документах (Постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 825/1973/17 від 19.02.2018 року). Таким чином, за умови відсутності будь-яких зауважень зі сторони відповідача до основних документів, наведені посилання є такими, що мають бути критично оцінені судом;

- Висновок Одеської митниці ДМС України: код товару зазначено в митній декларації країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020 відмінний від заявленого у податній МД». Спростування ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ»: Із цього приводу позивач вказує на помилкові висновки митного органу. Адже, відповідач проводить аналіз та співставлення інформації, яка міститься у Експортній вантажній митній декларації, що заповнюється відправником, резидентом іншої країни, яка, звісно ж, має інший класифікатор видів зовнішньоекономічної діяльності та зрозуміло, що останній не є аналогічний українському. Тому, посилання Одеської митниці ДМС України не є доречними та наведена інформація не підлягає співставленню. У даному випадку митний орган має проводити перевірку щодо правильності визначення коду класифікації товарів у Митній Декларації;

- додатково, позивач 26.06.2020 року звертається на адресу Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки з метою проведення експертного дослідження із визначення вартості товару амортизатори до легкових автомобілів, які прибули за контрактом № XGM-TLX001 від 14.02.2020 року, лінійному коносаменту COSU від 22.05.2020 року та домашньому коносаменту SHWS220050870 від 22.05.2020 року, в контейнері ООLU9856090, умови поставки FOB Ningbo, виробник XGM CORPORATION LIMITED, Китай, торгова марка MarkBest, ввезеного на митну територію України. За результатами проведеного експертного дослідження складено Висновок експертного дослідження товару № 673/20 від 26.06.2020 року, відповідно до якого не вбачається завищення або заниження вартості товару, який ввезений позивачем на митну територію України;

- отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товарів, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару. У зв`язку із цим позивач вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим;

- митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. За наведених обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані позивачем для митного оформлення товару;

- в разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу;

- формально нижчий рівень митної вартості імпортованого ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування дійсного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним стороною методом визначення його митної вартості;

- у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року по справі 825/648/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню;

- з огляду на вищевикладене вбачається, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню із зазначенням таких фактичних обставин:

- відповідно до фактичних обставин справи для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці Держмитслужби представником ТОВ «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» було подано митну декларацію типу IM 40 на товар «Запасні частини до легкового автомобіля. Частини та пристрої до транспортних засобів загального призначення. Частини системи підвіски не для промислового складання моторних транспортних засобів. Амортизатор (SHOCK ABSORBER). Для цивільного використання. Виробник XGM CORPORATION LIMITED. Торговельна марка: MARKBEST. Країна виробництва - CN», яку прийнято до митного оформлення за № UA500020/2020/217706 від 25.06.2020;

- митна вартість товару заявлена за ціною договору щодо товару, який імпортується (вартість операції) на умовах поставки FOB CN Ningbo. Разом із митними декларацією для підтвердження митної вартості товару були надані: зовнішньоекономічний договір, інвойс, комерційна пропозиція, копія митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики товару, банківський платіжний документ;

- під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500020/2020/217706 від 25.06.2020 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1. Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат. Проте декларантом надано довідку від 23.06.2020 № 0624 ТОВ «Олкіс ЛТД».

2. Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати, проте документи щодо підтвердження виконання даної вимоги контракту подані до митного оформлення не були.

3. Згідно графи 44 МД, код контракту зазначено як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, проте виробником є відмінна юридична особа від особи яка зазначена як контракто одержувач;

- на підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею Держмитслужби повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти (прайс-листи),каталоги виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 8) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України;

- 06.07.2020 декларантом повідомлено про неможливість подання інших затребуваних документів.

На вимогу митного органу декларантом 30.06.2020 та 06.07.2020 року надіслано: банківські платіжні документи № 10 від 19.05.2020 та № 3 від 21.02.2020; виписку з бухгалтерської документації № б/н від 26.06.2020; прайс-лист № 200211від 11.02.2020; сертифікат якості № 09216/0 від 09.05.2019; митну декларацію країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020, лист ТОВ "ТЛХ ТРЕЙДИНГ" № 0307-2020 від 03.07.2020 у якому зазначено відомості щодо неможливості надання інших документів.

1. Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати та 70% перед відвантаженням. Проте, згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів, оплата за товар здійснена у розмірі 12265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26600,13 дол. США, що не дорівнює 70%.

2. Відповідно наданий до митного оформлення прайс-лист № 200211 від 11.02.2020 не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ "ТЛХ ТРЕЙДИНГ, крім того, в прайс-листі відсутня інформація на який період дійсна дана цінова пропозиція.

3. Код товару зазначеного в митній декларації країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020 відмінний від заявленого у поданій МД;

- таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МКУ. Також декларантом не було за власним бажанням надано додаткові, наявні у нього, інші документи, які б переконливо спростували (пояснили) розбіжності у наданих документах, а також не було надано витребувані фіскальним органом документи;

- надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості;

- оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією (МД) № UA500020/2020/217706 від 25.06.2020 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані всі витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю;

- згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.11.2014 у справі № К/800/19445/14 за позовом ТОВ "ТБ Сервіс" до Південної митниці Міндоходів, інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено;

- у відношенні до товару, що розмитнювався можливо було застосувати резервний метод (метод 6);

- з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару 1 «Запасні частини до легкового автомобіля» є більшим та становить 6,17 дол. США за кг нетто (МД від 19.06.2020 № UA500070/2020/222229) ніж заявлено декларантом 2,98 дол. США за кг нетто;

- у зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500060/2019/000185/2 від 11.10.2019;

- у рішенні про коригування митної вартості № UA500060/2019/000076/2 від 06.07.2020 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості;

- в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі № 21-498а15 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 45186607) за позовом Приватного підприємства "Українська дистрибуційна система" до Житомирської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирський області, викладений висновок щодо застосування норм права, а саме: "відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів";

- в постанові від 01.10.2013 у справі № 21-354а13 Верховний Суд України прийшов до висновків про те, що витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено;

- Верховний Суд України в постанові від 15.10.2013 у справі № 21-270а13, в постанові від 22.10.2013 у справі 21-342а13 дійшов висновку про те, що наявність в ЄАІС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Згідно зі змістом відповіді на відзив, позивач вважає доводи відповідача такими, що не спростовують позовні вимоги, із зазначенням таких фактичних обставин:

- відповідач наголошує, що: «декларантом не було за власним бажанням надано додаткові, наявні в нього, інші документи, які б переконливо спростовували розбіжності у наданих документах…». При цьому, вводячи в оману суд, відповідач зазначає, що позивачем нібито не було надано витребуваних фіскальним органом документів. Однак як вже вказувалось позивачем, на підтвердження вартості товару позивач, на адресу Одеської митниці Державної митної служби України, надав наступні необхідні копії документів:

- Контракт № XGM-TLX001 від 14.02.2020 року;

- Пакувальний лист № XGM-20-0146PL від 18.05.2020 року;

- Інвойс № XGM-20-0146СІ від 18.05.2020 року із відповідним сертифікатом на підтвердження його дійсності (рахунок-фактури);

- Проформа Інвойсу;

- Прайс-лист (Інформація про ціну);

- Експортна вантажна митна Декларація від 20.05.2020 року із відповідним перекладом на українську мову;

- Морський коносамент SHWS220050870 (домашній) від 22.05.2020 року;

- Морський коносамент COSU (лінійний) від 22.05.2020 року;

- довіреність;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 21.02.2020 року;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 року;

- варто зазначити, що Митний кодекс України вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації;

- позивач приходить до висновку про необґрунтованість твердження відповідача: «що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів;

- посилання відповідача на те, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ спростовується насамперед змістом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка містить посилання на подання позивачем з митною декларацією основних документів, які підтверджують митну вартість товарів згідно вимог статті 53 Митного кодексу України. Зазначене також спростовується оскаржуваним рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів, із змісту якого вбачається про надання позивачем на вимогу митного органу додаткових документів;

- зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товарів, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом;

- у зв`язку із цим вважаємо висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим;

- митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів;

- за встановлених позивачем обставин, відповідач фактично залишив поза увагою документи, надані позивачем для митного оформлення товару. При цьому, додані до матеріалів справи письмові докази, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому Одеською митницею ДФС безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірному рішенні Одеської митниці державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів;

- в разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу;

- формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості;

- у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року по справі 825/648/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню;

- позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас Відповідач у своєму відзиві не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржених рішень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані сторонами, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

14 лютого 2020 року між позивачем, як Покупцем, та фірмою виробником автомобільних запчастин XGM CORPORATION LIMITED, як Продавцем, укладено контракт № XGM-TLX001 (а.с.7-8) про таке, зокрема:

1. ПРЕДМЕТ КОНТРАКТУ

1.1 Предметом Контракту є перелік умов, на яких Постачальник зобов`язується поставляти, вироблені Постачальником запасні частини автомобілів, які надалі іменуються ТОВАР, а Покупець зобов`язується приймати ТОВАР протягом терміну дії і в відповідність з умовами даного контракту.

1.2 Загальна сума Контракту на рік складається з сум виставлених Постачальником рахунків-фактур на ТОВАР за рік.

2. ЗАКАЗ ТОВАРУ

2.1 Цей контракт виконується шляхом розміщення регулярних замовлень на ТОВАР.

2.2 Покупець уповноважений розміщувати замовлення на ТОВАР Постачальнику в будь-який час протягом чинного періоду даного Контракту за допомогою відправки повідомлень по електронній пошті або Інтернету. Постачальник виставляє рахунок-фактуру Покупцеві не пізніше одного дня після розміщення замовлення.

2.3 Рахунок-фактура на ТОВАР, замовлений Покупцем повинен містити наступне: - номер та дату рахунку фактури; номер та дату Контракту; одержувач ТОВАРУ; кількість і номенклатура ТОВАРУ; країну походження ТОВАРУ; ціна за кожне найменування і загальна сума замовлення; умови поставки згідно INCOTERMS2010.

2.5 Рахунок-фактура Постачальника може бути відправлена за узгодженими Інтернет-каналами в електронній формі.

3. ПОСТАВКА

3.1 ТОВАР має бути доставлений Покупцю на умовах FOB (INCOTERMS2010). Покупець може вибрати інші умови поставки за попередньою згодою Постачальника. Умови поставки мають бути зазначені у інвойсі на кожну партію товару.

3.2 Постачальник постачає Покупцеві ТОВАРИ, упаковані та захищені в стандартній упаковці XGM CORPORATION LIMITED відповідно до норм оптової упаковки експорту. Вартість упаковки включається у вартість ТОВАРУ.

3.3 Постачальник повинен докласти всі умови, щоб виготовити ТОВАР якомога швидше, але не пізніше 90 днів після отримання авансового платежу.

3.4 Поставка здійснюється згідно з рахунками-фактурами Постачальника

3.5 Термін поставки Товару в порт покупця для кожного рахунку-фактури не повинен бути більше 180 днів від дня передоплати.

5. УМОВИ ПЛАТЕЖУ

5.1 Платіж за ТОВАР здійснюється Покупцем у вигляді 30% передоплати від суми, зазначеної в рахунку-фактурі на банківський рахунок Постачальника після виставлення попереднього рахунку-фактури, і залишок 70% перед відвантаженням, коли Товар готовий до відвантаження.

5.2 Платіж за Товар здійснюється у валюті, яка вказана у рахунку-фактурі Постачальника.

5.3 Платіж перераховується банківським переказом на рахунок Постачальника, вказаний в даному контракті.

5.4 У разі неможливості постачання ТОВАРУ, Постачальник зобов`язується повернути передоплату на рахунок Покупця.

8. ОБОВЯЗКИ ПОКУПЦЯ

Покупець зобов`язується:

8.1 Своєчасно сплачувати рахунки-фактури і авансові векселі, виписані Постачальником.

15. ТЕРМІН ДІЇ ЗОБОВЯЗАННЯ, НАБУТТЯ ЧИННОСТІ ТА ПРОДОВЖЕННЯ, ДАТА ЗАКІНЧЕННЯ ТЕРМІНУ ДІЇ

15.1 Цей Контракт вступає в силу після його підписання сторонами.

15.2 Контракт укладено на термін до 14/02/2021 року з правом продовження його дії за умовчанням.

25.06.2020 року позивачем відповідачу подана електронна митна декларація UA500020/2020/217706. (а.с.85-86)

У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема:

- у графі 20 «Умови поставки»: FOB CN Ningbo

- у графі 31 «Вантажні місця та опис товарів»:

1. Запасні частини до легкового автомобіля. Частини та пристрої до транспортних засобів загального призначення. Частини системи підвіски не для промислового складання моторних транспортних засобів. Амортизатор (SHOCK ABSORBER). Для цивільного використання. Арт. MRB13005 49 шт., арт. MRB13016 50 шт., арт. MRB13023 50 шт., арт. MRB13024 50 шт., арт. MRB13025 48 шт., арт. MRB13026 49 шт., арт. MRB13027 43 шт., арт. MRB13028 50 шт., арт. MRB13029 49 шт., арт. MRB13030 50 шт., арт. MRB13031 48 шт., арт. MRB13032 48 шт., арт. MRB13033 48 шт., арт. MRB13034 46 шт., арт. MRB13035 48 шт., арт. MRB13036 49 шт., арт. MRB13037 50 шт., арт. MRB13038 50 шт., арт. MRB13039 49 шт., арт. MRB13040 50 шт., арт. MRB13041 48 шт., арт. MRB13042 50 шт., арт. MRB13043 49 шт., арт. MRB13044 98 шт., арт. MRB13045 98 шт., арт. MRB13046 98 шт., арт. MRB13047 49 шт., арт. MRB13048 48 шт., арт. MRB13049 43 шт., арт. MRB13050 45 шт., арт. MRB13051 50 шт., арт. MRB13207 46 шт., арт. MRB13210 50 шт., арт. MRB13213 49 шт., арт. MRB13214 48 шт., арт. MRB13215 49 шт., арт. MRB13216 49 шт., арт. MRB13217 49 шт., арт. MRB13218 48 шт., арт. MRB13220 48 шт., арт. MRB13222 49 шт., арт. MRB13223 48 шт., арт. MRB13224 50 шт., арт. MRB13225 47 шт., арт. MRB13226 50 шт., арт. MRB13227 48 шт., арт. MRB13228 50 шт., арт. MRB13229 48 шт., арт. MRB13230 50 шт., арт. MRB13231 50 шт., арт. MRB13232 50 шт., арт. MRB13233 49 шт., арт. MRB13234 43 шт., арт. MRB13235 49 шт., арт. MRB13237 45 шт., арт. MRB13238 48 шт., арт. MRB13239 50 шт., арт. MRB13240 50 шт.

Виробник: XGM CORPORATION LIMITED.

Торговельна марка: MARKBEST.

Країна виробництва CN.

Див. «електронний інвойс»

2. Місць 637 СТ/637

3. 1/OOLU9856090/221/1

- у графі 42 «Ціна товару»: 38865,6300

- у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи»:

0271 XGM-20-0146PL 18.05.20

0380 XGM-20-0146СІ 18.05.20

0705 COSU 22.05.20

0714 НОМЕР_1 22.05.20

0787 2599/4 24.04.19

0861 20С3326А3769/00086 02.06.20

3007 0624 23.06.20

3530 TRS 19041 21.05.20

4104 XGM-TLX001 14.02.20 14.02.21

m4207 2311/18 23.11.18

- у графі 45 «Коригування»: 1089916.93

- у графі 47 «Нарахування платежів»:

вид основа нарахування ставка сума

020 1089916.93 5% 54495.85

028 1144412.78 20% 228882.56

В подробиці розрахунків:

020 54495.85 34784264

028 228882.56 34784264 [34784264]

06.07.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000076/2 за ВМД UA500020/2020/217706. (а.с.39)

Згідно зі змістом цього рішення, зокрема:

- у графі 15 «Умови поставки»: FOB CN Ningbo

- у графі 18 «Додаткова інформація/подані документи» зазначено:

1101 UA500020/2020/217706 25.06.2020

3007 0624 23.06.2020

3530 TRS 19041 21.05.2020

4104 XGM-TLX001 14.02.2020

4207 2311/18 23.11.2018

Коригування Товар № 1/1:

- у графі 27 «Ціна товару»: 38865,6300

- у графі 28 «Розрахована декларантом митна вартість товару»: валюта USD; курс валюти 26,6509; сума у валюті 40896,0600; сума у грн. 1089916,9300

- у графі 30 «Коригування»: валюта USD; вартість за одиницю 6,1700; загальна сума 84632,04; кількість 13716,7;

- у графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено:

- Розділ IIІ Митна вартість товарів та методи її визначення, глава 9, статті 49-64 МКУ. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 14.02.2020 № XGM-TLX001, рахунок-фактури (інвойс) від 18.05.2020 № XGM-20-0146CI та інші документи. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу (далі Кодекс) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1. Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат. Проте декларантом надано довідку від 23.06.2020 № 0624 ТОВ «Олкіс ЛТД».

2. Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати, проте документи щодо підтвердження виконання даної вимоги контракту подані до митного оформлення не були.

3. Згідно графи 44 МД, код контракту зазначено як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, проте виробником є відмінна юридична особа від особи яка зазначена як контракто одержувач.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару,

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

8) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

06.07.2020 декларантом повідомлено про неможливість подання інших затребуваних документів.

На вимогу митного органу декларантом 30.06.2020 та 06.07.2020 року надіслано: банківські платіжні документи № 10 від 19.05.2020 та № 3 від 21.02.2020; виписку з бухгалтерської документації № б/н від 26.06.2020; прайс-лист № 200211 від 11.02.2020; сертифікат якості № 09216/0 від 09.05.2019; митну декларацію країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020, лист ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» № 0307-2020 від 03.07.2020, у якому зазначено відомості щодо неможливості надання інших документів.

1. Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати та 70% перед відвантаженням. Проте, згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів, оплата за товар здійснена у розмірі 12265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26600,13 дол. США, що не дорівнює 70%.

2. Відповідно наданий до митного оформлення прайс-лист № 200211 від 11.02.2020 не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ», крім того, в прайс-листі відсутня інформація на який період дійсна дана цінова пропозиція.

3. Код товару зазначеного в митній декларації країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020 відмінний від заявленого у поданій МД.

Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ. Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно частини 6 статті 54 митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі: 1) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари 2) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. Згідно статті 57 МКУ кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МКУ. Згідно частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні. Відповідно до частини 3 статті 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п. 1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару 1 «Запасні частини до легкового автомобіля» є більшим та становить 6,17 дол. США за кг нетто (МД від 19.06.2020 № UA500070/2020/222229) ніж заявлено декларантом 2,98 дол. США за кг нетто.

Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ. Та роз`яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду.

08.07.2020 року з метою митного оформлення (випуску) відповідних товарів позивачем подана митна декларація UA500020/2020/219115. (а.с.37-38)

У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема:

- у графі 20 «Умови поставки»: FOB CN Ningbo

- у графі 31 «Вантажні місця та опис товарів»:

1. Запасні частини до легкового автомобіля. Частини та пристрої до транспортних засобів загального призначення. Частини системи підвіски не для промислового складання моторних транспортних засобів. Амортизатор (SHOCK ABSORBER). Для цивільного використання. Арт. MRB13005 49 шт., арт. MRB13016 50 шт., арт. MRB13023 50 шт., арт. MRB13024 50 шт., арт. MRB13025 48 шт., арт. MRB13026 49 шт., арт. MRB13027 43 шт., арт. MRB13028 50 шт., арт. MRB13029 49 шт., арт. MRB13030 50 шт., арт. MRB13031 48 шт., арт. MRB13032 48 шт., арт. MRB13033 48 шт., арт. MRB13034 46 шт., арт. MRB13035 48 шт., арт. MRB13036 49 шт., арт. MRB13037 50 шт., арт. MRB13038 50 шт., арт. MRB13039 49 шт., арт. MRB13040 50 шт., арт. MRB13041 48 шт., арт. MRB13042 50 шт., арт. MRB13043 49 шт., арт. MRB13044 98 шт., арт. MRB13045 98 шт., арт. MRB13046 98 шт., арт. MRB13047 49 шт., арт. MRB13048 48 шт., арт. MRB13049 43 шт., арт. MRB13050 45 шт., арт. MRB13051 50 шт., арт. MRB13207 46 шт., арт. MRB13210 50 шт., арт. MRB13213 49 шт., арт. MRB13214 48 шт., арт. MRB13215 49 шт., арт. MRB13216 49 шт., арт. MRB13217 49 шт., арт. MRB13218 48 шт., арт. MRB13220 48 шт., арт. MRB13222 49 шт., арт. MRB13223 48 шт., арт. MRB13224 50 шт., арт. MRB13225 47 шт., арт. MRB13226 50 шт., арт. MRB13227 48 шт., арт. MRB13228 50 шт., арт. MRB13229 48 шт., арт. MRB13230 50 шт., арт. MRB13231 50 шт., арт. MRB13232 50 шт., арт. MRB13233 49 шт., арт. MRB13234 43 шт., арт. MRB13235 49 шт., арт. MRB13237 45 шт., арт. MRB13238 48 шт., арт. MRB13239 50 шт., арт. MRB13240 50 шт.

Виробник: XGM CORPORATION LIMITED.

Торговельна марка: MARKBEST.

Країна виробництва CN.

Див. «електронний інвойс»

2. Місць 637 СТ/637

3. 1/OOLU9856090/221/1

- у графі 42 «Ціна товару»: 38865,6300

- у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи»:

0003 09216/0 09.05.19 08.05.22

0271 XGM-20-0146PL 18.05.20

0380 XGM-20-0146СІ 18.05.20

0705 COSU 22.05.20

0714 SHWS220050870 22.05.20

0787 0041 23.06.20

0861 20С3326А3769/00086 02.06.20

1300 UA500020.2020.217706.001 25.06.20

1501 UA500020/2020/000076/2 06.07.20

1701 UA500020/2020/217706 30.06.20

1703 UA500020/2020/00340 06.07.20

3001 10 19.05.20

3001 3 21.02.20

3007 0624 23.06.20

3011 Б/Н 26.06.20

3014 200211 11.02.20

3016 673/20 26.06.20

3530 TRS 19041 21.05.20

4104 XGM-TLX001 14.02.20 14.02.21

4200 Э001/17-1 14.08.17

4207 ДП-070720-МБ 07.07.20

9000 Акт № WGT166927 29.06.20

9000 Лист № 0307-2020 07.07.20 31.12.20

9610 18804825 20.05.20

- у графі 45 «Коригування»: 1100799.31

- у графі 47 «Нарахування платежів»:

вид основа нарахування ставка сума

020 1100799.31 5% 55039.97

028 1155839.28 20% 231167.86

В подробиці розрахунків:

020 55039.97 34784264

020 58920.88 34784264

028 231167.86 34784264 [34784264]

028 247467.71 34784264

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості № UA500020/2020/000076/2 від 06.07.2020 року, позивач оскаржив його у судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.9-36):

- пакувального листа № XGM-20-0146PL від 18 травня 2020;

- інвойсу № XGM-20-0146СІ від 18 травня 2020 разом із сертифікатом щодо його дійсності;

- проформи інвойсу;

- прайс-листа 200211;

- експортної вантажної митної декларації від 20.05.2020 року із перекладом на українську мову;

- морського коносаменту SHWS220050870 від 22.05.2020;

- морського коносаменту COSU від 22.05.2020;

- довіреності № 1906/2020-3 від 19.06.2020 р.;

- платіжного доручення в іноземній валюті від 21.02.2020 р. № 3 на суму 12265,50 USD;

- платіжного доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 р. № 10 на суму 26600,13 USD;

- заявки № 2606/2020 від 26.06.2020 р.;

- Висновку експертного дослідження товару № 673/20 від 26.06.2020 р., здійсненого Науково-дослідним інститутом судової експертизи та оцінки, про вартість товару (країна походження Китай, умови поставки FOB CN Ningbo), який прибув згідно з контрактом № XGM-TLX001 від 14.02.2020 року, коносаментів: лінійного коносамента COSU від 22.05.2020 року та домашнього коносамента SHWS220050870 від 22.05.2020, інвойсу № XGM-20-0146СІ від 18.05.2020 року, в контейнері № № OOLU9856090, при перетинанні митного кордону України, на підставі наданих документів;

- листа Одеської митниці ДФС № 3681/10/15-70-19-01-07 від 19.04.2019;

- довідки ТОВ «Олкіс ЛТД» про транспортні витрати № 0624 від 23 червня 2020 р., видана позивачу про транспортно-експедиторські витрати на перевезення вантажу по коносаменту COSU та про вартість страхування вантажу на умовах FOB Ningbo;

- договору № Э-001/17-1 транспортного експедирування від 14 серпня 2017 р., укладеного між позивачем, як Клієнтом, та ТОВ «Олкіс ЛТД», як Експедитором;

- акту надання послуг № 25 від 9 липня 2020 р. за договором № Э-001/17-1 від 14.08.2017 р.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копії, зокрема (а.с.96-97, 102-105, 107-108):

- договору № TRS 19041 добровільного страхування вантажів від 21.05.2020;

- договору про надання брокерських послуг та декларування товарів № 2311/18 від 23 листопада 2018 р.;

- заключної виписки банку за період з 19.05.2020 по 19.05.2020 про перерахування 26600,13 дол. США;

- заключної виписки банку за період з 21.02.2020 по 21.02.2020 про перерахування 12265,50 дол. США.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі МК України).

Відповідно до п.п. 23, 24, 29 ч. 1 ст. 4 МК України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні:

митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Відповідно до ст. 246 МК України Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2 , 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. (ч. 2 ст. 256 МК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст. 320 МК України форми та обсяги контролю обираються: посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Форми та обсяг митного контролю після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому цим Кодексом. На вимогу власника товарів, щодо яких визначено форму та обсяг митного контролю, або уповноваженої ним особи митні органи зобов`язані письмово повідомити про це протягом години, якщо інший строк повідомлення не визначено цим Кодексом.

Якщо автоматизованою системою управління ризиками або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів здійснюється без проведення їх митного огляду.

Форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

Визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті форми та обсяги митного контролю можуть бути змінені або скасовані у випадках та в порядку, що визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 334 МК України митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:

при перевезенні водним транспортом:

а) генеральна декларація, що містить, зокрема, найменування та опис судна, відомості про його реєстрацію та національну належність, прізвище капітана, прізвище та адресу суднового агента;

б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту;

в) декларація про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість;

г) декларація про особисті речі екіпажу судна;

ґ) суднова роль, що містить відомості про кількість і склад членів екіпажу під час прибуття і відправлення судна, зокрема, прізвища, імена, громадянство, звання або посаду, дату і місце народження, вид і номер документа, що посвідчує особу;

д) список пасажирів, що містить відомості про пасажирів під час прибуття і відправлення судна, зокрема, кількість пасажирів на судні, прізвища, імена, громадянство, дату і місце народження, порти посадки і висадки;

е) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);

є) транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності), які містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товарів, вид упаковки;

ж) комерційні документи (за наявності) на товари та відомості про розміщення товарів на борту судна;

з) відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини;

и) відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів;

Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Якщо цим Кодексом та іншими законами України передбачено надання таких документів (відомостей) митним органам державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, через єдиний державний інформаційний веб-портал "Єдине вікно для міжнародної торгівлі", митним органам забороняється вимагати надання таких документів (відомостей) декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником чи іншою заінтересованою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3) транспортні (перевізні) документи;

4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 335 МК України під час надання митному органу попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України митному органу надаються такі документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій:

1) для ввезення товарів на митну територію України:

а) заява встановленої форми про намір здійснити ввезення товарів на митну територію України (попереднє повідомлення або попередня митна декларація);

б) відомості про найменування, обсяг (кількість) та вартість товарів, які планується ввезти на митну територію України;

в) вид транспорту, яким планується здійснити ввезення товарів на митну територію України;

г) назва пункту пропуску через державний кордон України (митного органу), через який планується ввезення товарів;

ґ) відомості про документи, що підтверджують дотримання встановлених відповідно до закону заборон та/або обмежень щодо пропуску товарів через митний кордон України;

2) для вивезення товарів з митної території України - митна декларація на товари або супровідні документи на товари у випадках, встановлених цим Кодексом, які подаються митному органу для митного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Згідно зі змістом оскарженого рішення, фактичними підставами його прийняття після надання на вимогу митного органу декларантом додаткових документів у ньому зазначено, що:

1. Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати та 70% перед відвантаженням. Проте, згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів, оплата за товар здійснена у розмірі 12265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26600,13 дол. США, що не дорівнює 70%.

2. Відповідно наданий до митного оформлення прайс-лист № 200211 від 11.02.2020 не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ "ТЛХ ТРЕЙДИНГ", крім того, в прайс-листі відсутня інформація на який період дійсна дана цінова пропозиція.

3. Код товару зазначеного в митній декларації країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020 відмінний від заявленого у поданій МД.

Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Проте, по-перше, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення, що: відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору від 14.02.2020 № XGM-TLX001 платіж за товар здійснюється у вигляді 30% передплати та 70% перед відвантаженням. Проте, згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів, оплата за товар здійснена у розмірі 12265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26600,13 дол. США, що не дорівнює 70%, слід зазначити таке.

Відповідачем не наведено жодних правових підстав та/або обґрунтування (аналізу/дослідження/співставлення/тощо), з яких відповідач дійшов висновку, що факт здійснення оплати за товар у розмірі 12265,5 дол. США, що не дорівнює 30% та 26600,13 дол. США, що не дорівнює 70%, є обґрунтованою підставою вважати, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, та відповідно, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, як встановлено судом вище, відповідно до умов контракту № XGM-TLX001 від 14 лютого 2020 року, укладеного між позивачем, як Покупцем, та фірмою виробником автомобільних запчастин XGM CORPORATION LIMITED, як Продавцем, зокрема:

2. ЗАКАЗ ТОВАРУ

2.1 Цей контракт виконується шляхом розміщення регулярних замовлень на ТОВАР.

2.2 Покупець уповноважений розміщувати замовлення на ТОВАР Постачальнику в будь-який час протягом чинного періоду даного Контракту за допомогою відправки повідомлень по електронній пошті або Інтернету. Постачальник виставляє рахунок-фактуру Покупцеві не пізніше одного дня після розміщення замовлення.

2.3 Рахунок-фактура на ТОВАР, замовлений Покупцем повинен містити наступне: - номер та дату рахунку фактури; номер та дату Контракту; одержувач ТОВАРУ; кількість і номенклатура ТОВАРУ; країну походження ТОВАРУ; ціна за кожне найменування і загальна сума замовлення; умови поставки згідно INCOTERMS2010.

2.5 Рахунок-фактура Постачальника може бути відправлена за узгодженими Інтернет-каналами в електронній формі.

5. УМОВИ ПЛАТЕЖУ

5.1 Платіж за ТОВАР здійснюється Покупцем у вигляді 30% передоплати від суми, зазначеної в рахунку-фактурі на банківський рахунок Постачальника після виставлення попереднього рахунку-фактури, і залишок 70% перед відвантаженням, коли Товар готовий до відвантаження.

5.2 Платіж за Товар здійснюється у валюті, яка вказана у рахунку-фактурі Постачальника.

5.3 Платіж перераховується банківським переказом на рахунок Постачальника, вказаний в даному контракті.

5.4 У разі неможливості постачання ТОВАРУ, Постачальник зобов`язується повернути передоплату на рахунок Покупця.

8. ОБОВЯЗКИ ПОКУПЦЯ

Покупець зобов`язується:

8.1 Своєчасно сплачувати рахунки-фактури і авансові векселі, виписані Постачальником.

Проте, як встановлено судом вище, зміст оскарженого рішення відповідача не містить аналізу/дослідження/співставлення/тощо встановлених відповідачем обставин щодо фактичного здійснення оплати за товар з іншими умовами відповідного контракту, в тому числі щодо умов (порядку) здійснення такої оплати.

Крім того, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

На підтвердження факту оплати поставленого товару позивач надав митному органу як додаткові документи платіжні доручення в іноземній валюті від 21.02.2020 р. № 3 та від 19.05.2020 р. № 10. Зауважень до вказаних документів щодо наявності в них недоліків або сумнівів у здійсненні позивачем оплати за поставку товару у відповідача, як свідчать матеріали справи, не було.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі № 813/1755/17.

Отже, наведена підстава прийняття оскарженого рішення є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною.

По-друге, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення, що: відповідно наданий до митного оформлення прайс-лист № 200211 від 11.02.2020 не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ», крім того, в прайс-листі відсутня інформація на який період дійсна дана цінова пропозиція, слід зазначити таке.

Відповідачем не наведено жодних правових підстав та/або обґрунтування (аналізу/дослідження/співставлення/тощо), з яких відповідач дійшов висновку, що факт надання до митного оформлення прайс-листа № 200211 від 11.02.2020, який не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ», та що в прайс-листі відсутня інформація, на який період дійсна дана цінова пропозиція, є обґрунтованою підставою вважати, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, та відповідно, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Також, прайс-лист (прейскурант) це документ, що містить перелік товарів, робіт та послуг (із можливим зазначенням їх характеристик), та із вказівкою їх вартості.

Окрім цього, як вбачається з постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13 березня 2017 року «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» зроблено такі висновки щодо прайс-листа, зокрема: 13. з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

За таких обставин, певні недоліки (зокрема, відсутність певних відомостей/інформації) прайс-листів, не можуть бути підставою для коригування митної вартості імпортованого товару.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З наведених положень ч. 2 ст. 53 МК України вбачається, що прайс-лист безпосередньо не передбачений як документ, який підтверджує митну вартість товарів.

Отже, наведена підстава прийняття оскарженого рішення є необґрунтованою та законодавчо безпідставною.

По-третє, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення, що: код товару зазначеного в митній декларації країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020 відмінний від заявленого у поданій МД, слід зазначити таке.

Позивач об`єктивно не впливає на питання заповнення митної декларації країни відправлення, відповідно, не відповідає за правильність її заповнення, яка в даному випадку оформляється у відповідності до законодавства Китаю, та внесення до неї відповідної інформації, отже не може нести тягар негативних наслідків за результатами можливого виникнення розбіжностей з певними даними інших товаросупровідних документів.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Проте, відповідачем не було вчинено жодних дій, що передбачені ч. 1 ст. 45 МК України.

Крім того, відмінність коду товару у зазначених документах, з вищенаведених підстав, не може бути окремою достатньою підставою для митного органу для неприйняття документів на підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначення таких відомостей як підстави для коригування митної вартості.

Також, згідно з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення.

Проте, відповідачем в оскарженому рішенні не зазначено, які саме документи, надані позивачем при даному митному оформленні: містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; мають ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

По-четверте, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення, що: декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, слід зазначити таке.

В оскарженому рішенні вказано, зокрема, що: до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 14.02.2020 № XGM-TLX001, рахунок-фактури (інвойс) від 18.05.2020 № XGM-20-0146CI та інші документи; на вимогу митного органу декларантом 30.06.2020 та 06.07.2020 року надіслано: банківські платіжні документи № 10 від 19.05.2020 та № 3 від 21.02.2020; виписку з бухгалтерської документації № б/н від 26.06.2020; прайс-лист № 200211 від 11.02.2020; сертифікат якості № 09216/0 від 09.05.2019; митну декларацію країни відправлення № 18804825 від 20.05.2020, лист ТОВ «ТЛХ ТРЕЙДИНГ» № 0307-2020 від 03.07.2020.

Проте, в рішенні не конкретизовано, які саме документи, зазначені у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України, не подані декларантом.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18 (адміністративне провадження № К/9901/62472/18) та від 2 квітня 2019 року по справі № 822/1878/18 (адміністративне провадження № К/9901/4668/19), від 21 травня 2019 року по справі № 815/2791/18 (адміністративне провадження № К/9901/8950/19), від 30 липня 2019 року по справі № 320/6312/18 (адміністративне провадження № К/9901/14664/19), від 20 листопада 2019 року по справі № 560/279/19 (адміністративне провадження № К/9901/20169/19) тощо.

Якщо відповідач мав на увазі ненадання позивачем усіх документів, зазначених в ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України, то це не відповідає змісту самого оскарженого рішення, фактичним обставинам та спростовано дослідженими вищенаведеними письмовими доказами у справі щодо фактично наданих позивачем документів разом із митною декларацією та додатково наданих позивачем документів на вимогу митного органу.

По-п`яте, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення, що: з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару 1 «Запасні частини до легкового автомобіля» є більшим та становить 6,17 дол. США за кг нетто (МД від 19.06.2020 № UA500070/2020/222229) ніж заявлено декларантом 2,98 дол. США за кг нетто, слід зазначити таке.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Також, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

Також, аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі № 809/784/16 (адміністративне провадження № К/9901/17149/18).

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновку, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позовних вимог та правомірність оскарженого рішення. Позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржуване рішення про коригування митної вартості № UA500020/2020/000076/2 від 06.07.2020 року прийняте відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів інших осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, відповідно, воно є протиправним та підлягає скасуванню.

В прохальній частині позову позивач також просить стягнути з відповідача всі судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення від 4 серпня 2020 р. № 406 про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у сумі 2102,00 грн. (а.с.47)

Відповідно, стягненню з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» підлягає сума судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Згідно зі змістом позовної заяви, за попереднім розрахунком представника позивача судових витрат, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу орієнтовним розміром 25 000 грн. 00 коп. (кінцевий розрахунок буде надано до розгляду справи по суті).

До позовної заяви додано копії (а.с.40-41):

- договору № 109 про надання адвокатських послуг від 16 липня 2020 р., укладеного між адвокатом Дворніковою Анною Юріївною, як Адвокатом, та позивачем, як Кліентом, відповідно до якого, зокрема:

1. Предмет договору

1.1. Клієнт доручає та оплачує, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в органах внутрішніх справ, структурних підрозділах прокуратури України та інших правоохоронних органах, в органах Державної виконавчої служби України, а також вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України, з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, скаржнику, третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувачу або боржнику, в тому числі захищати інтереси Клієнта у цивільних, адміністративних, господарських та кримінальних справах, під час досудового слідства та судового розгляду, у справах про адміністративні правопорушення, для чого надається право Адвокату:

Подавати від імені Клієнта заяви, в тому числі позовні заяви, знайомитись із матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового засідання, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності, одержувати копії рішень, постанов та ухвал, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які приймають участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти заяв, клопотань, доводів, міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову, визнавати позов повністю та/або частково, укладати мирові угоди тощо, одержувати документи в будь-яких компетентних органах, сплачувати судовий збір або будь-які інші платежі, розписуватись за Клієнта, а також виконувати всі інші дії, пов`язані із виконанням цього Договору.

2. Обов`язки адвоката

2.1. У відповідності із умовами даного Договору Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання Клієнту наступних послуг:

- Представляти інтереси Клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в органах внутрішніх справ, структурних підрозділів прокуратури України та інших правоохоронних органах, в органах Державної виконавчої служби України, в органах податкової (фіскальної) служби, а також вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій та зацікавленій особі, стягувачу або боржнику.

- Представляти інтереси Клієнта при розгляді судом протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо Клієнта.

- Складати, підписувати та подавати від імені Клієнта заяви, позовні заяви, запити, відзиви, пояснення, клопотання, довідки, документи у відповідні справі, в тому числі в органи внутрішніх справ, прокуратури України та інших правоохоронних органах, засвідчувати підписом вірність копій документів, одержувати необхідні довідкові документи.

- Надавати Клієнту усні та письмові консультації.

- При виконанні умов даного договору не розголошувати отриману від Клієнта інформацію третім особам, без письмової згоди на те Клієнта.

2.2. При виконанні перелічених обов`язків даного договору Адвокат керується чинним законодавством України та умовами договору.

4. Порядок оплати послуг адвоката

4.1. За послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі передбаченому Актом виконаних робіт, що є невід`ємним додатком до даного договору;

- Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.08.2020 року, Серія ВН № 1010777.

Порядок та підстави розподілу витрат на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Отже, при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд, в обов`язковому порядку повинен перевірити, чи пов`язані правові витрати з розглядом саме цієї справи.

При цьому суд повинен перевірити вищенаведені обставини саме на підставі документів, наданих позивачем (договір, акт прийому-передачі тощо).

Для того, щоб суд зміг встановити, що витрати пов`язані із розглядом конкретної справи, предмет спору, а по можливості і номер судової справи має бути зазначений в договорі про надання правової допомоги, в довіреності, в актах прийому-передачі, в квитанціях, платіжних дорученнях тощо.

Суд зауважує, що з вищенаведених, наданих представником позивача, документів неможливо встановити пов`язаність правових витрат з розглядом саме цієї справи.

Так, в наданому договорі відсутнє будь яке посилання на предмет спору або номер справи, Акт виконаних робіт, що є невід`ємним додатком до даного договору, та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, рахунки тощо, передбачені ч. 4 ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України, не надано позивачем, отже, підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в даному випадку відсутні.

При цьому суд додатково звертає увагу на те, що згідно з вищенаведеними положеннями п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 134 КАС України детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги учасник справи подає лише для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, та який визначається саме згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 гривень є необґрунтованим, недоведеним та безпідставним, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 10 ст. 120 КАС України зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 104 від 17.02.2021) до 30 квітня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 120, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» (місцезнаходження: вул. Хаджибейська, 1, с. Латівка, Біляївський район, Одеська область, 67633; ідентифікаційний код юридичної особи: 34784264) до Одеської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078; ідентифікаційний код юридичної особи: 43333459) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000076/2 від 06.07.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» суму судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Відмовити в стягненні з Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕЛ ІКС ТРЕЙДИНГ» витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова