Справа № 308/3334/21
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3334/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Котубей О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративний позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції /88000, Закарпатська область, м. Ужгород. вул. О.Кошового, 2/ про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА №187694 від 12.03.2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Балашовим А.І. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Вважає оскаржувану постанову протиправною з наступних підстав:

-не зазначено повну назву посади особи, яка винесла постанову;

-не зазначено пункт нібито порушеного нормативного акту, що позбавляє постанову конкретності;

- оскільки під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач оспорював допущене правопорушення, уповноважена посадова особа зобов`язана була скласти протокол про адміністративне правопорушення;

-розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення на місці суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення;

-до постанови не додано жодних доказів того, що позивач перебував в приміщенні суду без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот;

- права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, роз`яснені не були.

30.03.2021 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов. Вимоги позивача вважає безпідставними. Так, 12.03.2021 року екіпаж патрульної поліції виявив порушення правил карантину за адресою АДРЕСА_2 , а саме: відвідувач Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відмовився одягати маску в приміщенні суду; інспектор підійшовши до гр. ОСОБА_1 належним чином представився, пояснив суть правопорушення; в ході спілкування гр. ОСОБА_1 не заперечував стосовно того, що перебував в приміщенні без одягнутих засобів індивідуального захисту; після цього було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за порушення вимог постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 , відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Після чого особі було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено пункт порушеного нормативного акту, то норма ч.2 ст. 44-3 КУпАП називає ознаки, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, зокрема встановлює правило поведінки, згідно якого під час дії карантину особа повинна перебувати в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті у вдягнутих засобах індивідуального характеру, у зв`язку з чим наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, яких особа не дотрималася не є обов`язковими.

Щодо посилання позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено посаду та найменування органу поліції, де працює особа, яка винесла постанову, то в оскаржуваній постанові зазначено, що така винесена інспектором взводу 1 роти ТОР батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Балашовим А.І.

Що стосується посилання позивача, що при винесенні постанови працівниками Національної поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що згідно положень ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Також, відповідно до статті 255 КУпАП встановлено, випадки, коли працівники Національної поліції уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому в даному переліку відсутня ч.2 ст.44-3 КУпАП, тобто в силу приписів ст. 255 КУпАП поліцейські не можуть складати такі протоколи. Інспектор має право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення на місці.

Спілкування працівників поліції з гр. ОСОБА_1 зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського, даний відеозапис підтверджує, що позивача було ознайомлено з його правами.

Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

05.04.2021 представником позивача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, у спростування доводів відзиву на позов посилається на те, що у представника відповідача Котубей О.В. відсутні повноваження на представництво, оскільки останній не набув статусу адвоката; довіреність представнику відповідача видана особою, яка не є відповідачем; копія відеозапису, що приєднана до відзиву, є недопустимим доказом, так як є копією, не засвідченою електронним цифровим підписом. Посилається на процесуальні порушення, допущені при винесені постанови, а саме: не був складений протокол про адміністративне правопорушення, позивачу не були роз`яснені права, зокрема право скористатися юридичною допомогою адвоката.

06.04.2021 представником позивача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, у якій просить визнати недопустимим доказом відеозапис, доданий до відзиву, так як у постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду 31.03.2021. Звільнено позивача від сплати судового збору за подання даного позову до суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року зупинено стягнення за постановою ЕГА №187694 від 12.03.2021 року.

Пояснення в судовому засіданні осіб, що з`явилися

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що перебував в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з одягнутою маскою, що закривала рот; маску знімав для вжиття рідини. При складанні постанови поліцейський не мав нагрудного знаку; права, в тому числі право на правову допомогу, ОСОБА_1 роз`яснені не були. Звернув увагу суду на неналежні банківські реквізити, зазначені в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис порушення, а тому цей доказ є неналежним; поданий представником відповідача електронний примірник відеозапису не є оригіналом; Цьомі Р.І. не було роз`яснено право скористатися юридичною допомогою; також позивач оспорював правопорушення, однак протоколу не було складено. Також додав, що представник відповідача не має право представляти інтереси відповідача з огляду на відсутність у нього статусу адвоката; в матеріалах справи міститься довіреність від імені Департаменту патрульної поліції, який не є відповідачем по справі.

Представник відповідача Котубей О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що поданий ним в якості доказу електронний примірник відеозапису вважається оригіналом, до такого висновку дійшов Верховний суд по справі № 751/6069/19; ст.255 КУпАП не передбачено право поліцейського на складання протоколу за ч.2 ст.44 КУпАП. На запитання представника позивача пояснив, що відеозапис правопорушення вівся поліцейським відповідно до посадової інструкції, чи попереджений був ОСОБА_1 про відеозйомку представнику відповідача невідомо; права ОСОБА_1 були роз`яснені, що підтверджено відеозаписом.

Фактичні обставини справи

12.03.2021 року о 10 год. 18 хв. інспектором ТОР бат. ТОР роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Балашовим А.І. винесено постанову серії ЕГА №187694 від 12.03.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.03.2021 року о 10 год. 18 хв. ОСОБА_1 перебував у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду в м. Ужгород, вул. Загорська, 53, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без захисної маски, що захищає ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Щодо можливості представляти інтереси відповідача, засвідчувати копії документів особою, яка не набула статусу адвоката

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Представник відповідача надав довіреність від 29.12.2020 № 25695/41/3/01-2020 від імені Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України від 29.12.2020, відповідно до якої Департамент патрульної поліції уповноважив юрисконсульта сектору правового забезпечення управління патрульної поліції в Закарпатській області Котубей О.В. представляти в тому числі інтереси територіального підрозділу Управління поліції в Закарпатській області Департаменту Патрульної поліції, отже повноваження представника відповідача є належним чином підтвердженими.

Оцінка суду

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Конституції України принципу, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641"Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

На виконання доручення Прем`єр-міністра України Міністерство охорони здоров`я надало роз`яснення що таке «громадське місце», де необхідно носити маски чи респіратори у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції відповідно до постанови №211. У вказаних роз`ясненнях, які містяться на офіційному веб-порталі Кабінету Міністрів України, зазначено, що громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше), що узгоджується з відповідним визначенням, наданим в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. №2899-IV та Наказі Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України».

Щодо твердження позивача про незазначення в оскаржуваній постанові пункту порушеного нормативного акту

Зазначення у постанові про адміністративне правопорушення, окрім норми КУпАП, також конкретної норми законодавчого акту, який ставиться в провину особі необхідно у випадку, якщо диспозиція статті Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною, тобто такою, що, не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Норма ч.2 ст.44-3 КУпАП називає ознаки, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, зокрема встановлює правило поведінки, згідно якого під час дії карантину особа повинна перебувати в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті у вдягнутих засобах індивідуального захисту (респіратор або захисна маска, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлені самостійно), у зв`язку із чим наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася не є обов`язковим.

Щодо твердження позивача про незазначення повної назви посади особи, яка винесла постанову

Судом не приймаються до уваги посилання позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено посаду та найменування органу поліції, де працює особа, яка винесла постанову.

Так, у відповідності до положень ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.

Згідно п.10 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень).

Як вбачається із постанови серії ЕГА №187694 від 12.03.2021 року така винесена інспектором ТОР бат. ТОР роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Балашовим А.І., тобто з дотриманням вказаних вище норм.

Щодо тверджень позивача про недотримання процедури накладення адміністративного стягнення в частині нескладення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи на місці правопорушення

Згідно ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 2 ст.44-3 КУпАП проводять органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Позивач у позові посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови працівниками Національної поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він оспорював допущене порушення.

Так, згідно положень ч.ч.2,4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.4 ст.258 КУпАП).

Згідно ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, частиною 5 ст. 258 КУпАП визначені виключні випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення може не складатися; притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП за порушення правил карантину до цього переліку не входить.

Крім того, згідно п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Судом досліджувалися доводи відповідача, викладені у відзиві на адміністративний позов, щодо можливості працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Так, дійсно, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, однак такі зміни стосувалися саме правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і не можуть бути застосовані до порушень правил карантину.

Тобто, в даному випадку, інспектор з огляду на наявність заперечень з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо вчинення нею правопорушення, повинен був саме в якості додатку до постанови скласти протокол, де зазначити всі необхідні дані, перелічені в ст. 256 КУпАП, зокрема дата і місце складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; відомості про роз`яснення прав.

Щодо недоведення відповідачем факту, що позивач перебував в приміщенні суду без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження своєї позиції відповідач подав відеозапис подій, що мали місце 12.03.2021 в приміщенні Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області.

Представник позивача просив визнати відеозапис неналежним доказом, так як в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Даючи оцінку зазначеному аргументу представника позивача, суд зазначає, що ч 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так як оскаржувана постанова винесена не в рамках справи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд не приймає до уваги посилання позивача щодо обов`язкового посилання зазначення в постанові технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис.

Щодо непопередження щодо відео зйомки, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Згідно зі ст. 31 ч.1 п.9 Закону України "Про національну поліцію" поліція, серед іншого, може застосовувати такі превентивні заходи, як використання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи /ч.2 ст.31 Закону України "Про національну поліцію"/.

У частині 2 статті 40 Закону України "Про національну поліцію" зазначено, що «інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці».

Отже, під час проведення превентивних поліцейських заходів, поліція має про це повідомити, тобто попередити особу про ведення відеозйомки.

Судом було досліджено відеозапис, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи.

Так, згідно даних відеозапису 12.03.2021 року о 10 год. 18 хв. ОСОБА_1 перебував у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду в м. Ужгород, вул. Загорська, 53, з зі спущеною на підборіддя захисною маскою, що захищає ніс та рот. Позивачу були його роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, також ОСОБА_1 заявив про бажання скористатися правовою допомогою. Про застосування технічного засобу, що має функцію відеозйомки, позивачу повідомлено не було.

Так як ОСОБА_1 не був попереджений про ведення відеозйомки, суд вважає доказ таким, що отриманий з дефектом.

Щодо розгляду справи на місці правопорушення

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Так як ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідачу відповідне усне клопотання, інспектор мав надати ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, однак відповідних дій інспектором вчинено не було.

Отже, такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, і як наслідок порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № №524/9827/16-а від 18.02.2020.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв протиправно з порушенням правил, визначених Законом «Про національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на підставі ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року звільнений від сплати судового збору, враховуючи ч. 1 ст. 136 КАС України та правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь держави в розмірі 454,00 гривень.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 3, 5, 9, 72, 75-77, 90, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА №187694 по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2.

Суддя Голяна О.В.