Справа № 160/5234/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
08 квітня 2021 р.Справа № 160/5234/21
1. 07.04.2021 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки):
2. Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом:
ІІ. ЗАЯВЛЕНІ ПІДСТАВИ ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
3. Оскаржувані у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки) знаходяться на примусовому виконанні в Синельниківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
4. Номер виконавчого провадження та дата його відкриття за примусовим виконання вимоги від 13.08.2019 № Ф-2103-53У заявнику невідомий.
5. Про наявність виконавчих проваджень та примусове стягнення податкового боргу позивач дізнався 24.03.2021 з`явившись до відділу ДВС після отримання виклику державного виконавця, також позивачу стало відомо, що 19.02.2021 його автомобіль оголошено у розшук та про те, що стосовно нього у відділу перебувають на виконанні два виконавчі документи про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску.
6. Пред`явлення до Синельниківського відділу ДВС для виконання двох вимог про сплату боргу (недоїмки) призвело до задвоєння суми боргу по виконавчим провадженням на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
7. Спірні вимоги прийняті відповідачем протиправно, оскільки позивач підприємницьку діяльність не здійснював, доходу від неї не мав та є найманим працівником, єдиний внесок за позивача сплачують роботодавці.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
8. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
9. Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
10. Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
11. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
12. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
13. Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
14. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
15. Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI, у редакції чинній на момент спірних правовідносин) орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
16. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
17. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
18. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
19. Згідно із частиною п`ятою статті 25 Закон № 2464-VI вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
20. За наведеним визначенням у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
21. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
22. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
ІV. ОЦІНКА СУДУ
23. При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
24. Обов`язок доведення заявлених обставин покладається на позивача.
25. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
26. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
28. З наданих до позову матеріалів вбачається, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті у відношення ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) вимоги про сплату боргу (недоїмки):
29. Суми, зазначені у вимозі, підлягають сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги на рахунки органу доходів і зборів, відкриті у відповідному органі Казначейства (пункт 3 вимоги).
30. У разі несплати суми боргу, зазначеної у пункті 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства для стягнення в примусовому порядку протягом строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (пункт 4 вимоги).
32. Також, 25.03.2021 у виконавчому провадженні № 64447900 прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано на накладено арешт на рухоме майно боржника, а саме легковий автомобіль.
33. Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчих провадженнях з примусового виконання спірних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.08.2019 № Ф-2103-53У та від 20.02.2020 № Ф-2103-53У, суд виходить із того, що згідно статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
34. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
35. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
36. Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади.
37. Поряд з цим, суд звертає увагу, що наданими до адміністративного позову та заяви про забезпечення позову доказами не підтверджено наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання вимоги від 13.08.2019 № Ф-2103-53У, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення розглянутого клопотання в цій частині.
V. ВИСНОВОК СУДУ
38. Побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків є об`єктивними, оскільки державним виконавцем відповідно до встановленого порядку та строки вживаються заходи примусового виконання оскаржуваної у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки), отже, суд прийшов висновку про об`єктивну наявність небезпеки порушень майнових прав позивача.
39. З системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для часткового задоволення заявленого клопотання.
40. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 КАС України, суд, -
41. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
42. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 160/5234/21.
44. В іншій частині вимог відмовити.
45. Копію ухвали направити сторонам.
46. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
47. Виконання ухвали підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
48. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба