Справа № 460/9682/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Рівне №460/9682/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Столяр Михайло Васильович,

відповідача: представник Федченко Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування картки відмови, рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовТовариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (далі - ТОВ "ОТОТРАК", позивач) до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 03.07.2020 № UА204000/2020/000142/2; від 02.07.2020 №UA204020/2020/000085/2; від 03.07.2020 №UA204020/2020/000086/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2020/00186; № UА204020/2020/00414; №UA204020/2020/00415.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що уповноважена особа позивача на декларування товарів, за наявності усіх документів, звернулась до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. У поданих митних деклараціях митна вартість товару позивачем була визначена за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (основний метод). Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вважає, що відповідач безпідставно посилається на не існуючи розбіжності в поданих документах і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 30.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

До суду надійшов відзив на позов в якому представник відповідача з позовними вимогами та обґрунтуванням позову не згоден, згідно з відзивом на позовну заяву, сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що документи містять розбіжності, а саме у поданих копіях експортних МД країни відправлення заявлені фактури які до митного оформлення не надано, також зазначають, що надані за вимогою митного органу висновки експерта Рівненської торгово промислової палати містять інформації щодо товарів китайського ринку, таким чином, дані висновки не можуть бути підтвердженням рівнів митної вартості товарів, заявлених декларантом.

Митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. Тому, відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом було надано відмову в наданні додаткових документів.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Поліської митниці держмитслужби разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було, надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 10.02.2020 закрито підготовче провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав аргументи та доводи позову, просив задовольнити позовні вимоги шляхом прийняти рішення, яким визнати протиправними та скасувати оспорюванні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Поліської митниці Держмитслужби.

В судовому засіданні представник відповідача, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити повністю.

В судовому засіданні 24.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши думку представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що ТОВ «ОТОРАК» через уповноважену особу на декларування товарів, 10.02.2020 року звернулось до Поліської митниці держмитслужби з митною декларацією МД №UA204020/2020/017864, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

До митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи: Контракт №ОТ20-003-CD-U від 17.01.2020р.;Додаток (специфікація) № 4 від 19.06.2020р.; Commercial Invoce від 19.06.2020 №EFA016; Платіжне доручення SWIFT від 02.07.2020р.;Пакувальний лист від 19.06.2020р.;Коносамент від 20.06.2020р.;CMR №6331/1;Митна декларація країни експортера №20341300EX206306 від 20.03.2020р.; E-fatura від 19.06.2020 №EFA016; Відвантажувальна специфікація від 19.06.2020р.; Лист Вих.№ 0307/2 від 03.07.2020р.; Прайс лист від 17.06.2020р. до 30/06/2020р.; Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р.;Договір № LO9420 про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.03.2020р.;Рахунок фактура №LS-4292018 від 02.07.2020р.; Лист Вих. № 339649 від 02.07.2020р.; Висновок експерта № 02072020 від 02.07.2020р.

За результатами розгляду поданих документів, в процесі здійснення процедури митного контролю відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 1,2,4,5,6 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

На підставі цього, 03.07.2020р. Поліської митниці держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за UA204000/2020/000142/2.

У графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме: Згідно наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 22.06.2020 № MRN20343100EX140048 наявні посилання на фактури від 19.06.2020 №701/1-2-3-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-25-26-27-31-32-33-34-35-36,№ 701/ 4-5-6-7-8, № 701/22-23-24-28-29-30, які не надані декларантом до митного оформлення та реквізити даних фактур не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 19.06.2020 № EFA016. - Наданий декларантом висновок експерта Рівненської ТПП від № 02072020 від 02.07.2020 не може розглядатись в якості підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товарів, оскільки основна частина джерел цінової інформації стосується товарів виробництва Китаю.

Зазначене рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення UA204000/2020/000142/2.

Як зазначено в картці відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2020/000142/2 від 03.07.2020р.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ «ОТОТРАК» було оформлено митну декларацію МД №204020/2020/017907 від 03.07.2020р., виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 61 559,07грн., в тому числі ПДВ 49 337,95 грн., мито 12 221,12грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Системний аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналізуючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою його прийняття є відсутність усіх даних необхідних для визначення митної вартості товарів за методом обраним декларантом у документах поданих до митного оформлення, а також наявність розбіжностей у таких документах.

Відповідачем наведені такі розбіжності, а саме вказано, що згідно наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 22.06.2020 № MRN20343100EX140048 наявні посилання на фактури від 19.06.2020 №701/1-2-3-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-25-26-27-31-32-33-34-35-36, № 701/4-5-6-7-8, № 701/22-23-24-28-29-30, які не надані декларантом до митного оформлення та реквізити даних фактур не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 19.06.2020 № EFA016. Наданий декларантом висновок експерта Рівненської ТПП від № 02072020 від 02.07.2020р. не може розглядатись в якості підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товарів, оскільки основна частина джерел цінової інформації стосується товарів виробництва Китаю.

Надаючи правову оцінку висновкам митного органу про розбіжності у поданих декларантом до митного оформлення документах, а також перевіривши їх фактичну відповідність закону суд зазначає наступне.

Перевіряючи доводи митного органу, що в поданій копії експортної МД країни відправлення від 22.06.2020 № MRN20343100EX140048 заявлені фактури від від 19.06.2020 №701/1-2-3-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-25-26-27-31-32-33-34-35-36, № 701/4-5-6-7-8, № 701/22-23-24-28-29-30, які до митного оформлення не надано, судом встановлено, що в МД країни відправлення від 1 від 22.06.2020 № MRN20343100EX140048 міститься посилання на TPS-E-Fatura Var 567/1-27, судом також досліджено e-Fatura від 19.06.2020р.,яка містить 36 позицій товару, що зареєстровані в електронній системі декларування та відповідно відображені в МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629, також судом встановлено, що в митній декларації країни експортера є посилання на комерційний інвойс від 19.06.2020 №EFA016.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в митній МД країни відправлення від 22.06.2020 № MRN20343100EX140048 заявлені відомості про електрону реєстрацію 36 найменувати товару №701/1-36 які не є фактурами і тому не могли бути надані під час митного оформлення.

Судом також відхиляються доводи митного органу як необґрунтовані та безпідставні про те, що висновок експерта Рівненської ТПП від ТПП від № 02072020 від 02.07.2020р. не може слугувати підтвердженням рівнів митної вартості товарів, заявлених декларантом.

Відповідно до оскаржуваного рішення вбачається що митну вартість товару № 1,2,4,5,6 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар Товар №1 (МД від 25.04.2020 №UA807200/2020/6638 3,84 USD/кг), Товар №2 (МД від 26.06.2020 №UA100320/2020/621914 2,90 USD/кг), Товар №4 (МД від 17.05.2020 №UA100320/2020/619086 4,26 USD/кг), Товар №5 (МД від 29.05.2020 №UA807290/2020/12645 6,17 USD/кг), Товар №6 МД від 17.02.2020 №UA204020/2020/4668 3,01 USD/кг).

Разом з тим, отримана інформація в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Тому, оцінивши під час розгляду справи документи, які надавались позивачем під час митного оформлення товару, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для цілей застосування основного методу визначення митної вартості товарів; наявності визначених ч.1, 2 ст.58 МК України обмежень для застосування першого методу та наявності обставин, визначених ч.6 ст.54 МК України, для відмови у митному оформленні товару із застосуванням першого методу, а отже і підстав для застосування положень ч.3 ст.57 та ч.3 ст.58 МК України, тобто використання другорядних методів визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості застосування попередніх.

При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, транспортну складову митної вартості, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Щодо не надання декларантом додатково витребуваних митним органом документів суд зазначає, що перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, що наведений у частині третій статті 53 МК України є виключним: (1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; (2) у разі якщо документи містять ознаки підробки; (3) у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас судом встановлено, що основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 МК України, декларант позивача митному органу надав у повному обсязі, такі документи не містили розбіжностей та ознак підробки, а також підтверджували усі складові митної вартості товару. З огляду на викладене, вимога митного органу адресована декларанту надати додаткові документи були прийнята з порушенням ч. 3 ст. 53 МК України.

Окрім цього, відповідно до установленої прецедентної практики Верховного Суду, зокрема в постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При вирішенні адміністративного спору суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, що наведена у постановах №№21-56а10, 21-76а10, 21-213а11, 21-418а11, 21-245а12 від 21.01.2011, від 07.02.2011, від 14.11.2011, від 06.02.2012 та від 11.09.2012 (відповідно), за якою, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації №UA204020/2020/017864 від 02.07.2020р., а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на викладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів UA204000/2020/000142/2 від 03.07.2020р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2020/00186 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

ТОВ «ОТОРАК» через уповноважену особу на декларування товарів, 02.07.2020 року звернулась до Поліської митниці держмитслужби з митною декларацією № UA204020/2020/017863, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

До митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи:Контракт №ОТ20-002-AO-U від 16.01.2020р.;Специфікація № 3 від 16.17.2020р.;Commercial invoice №AKN071 від 17.06.2020р.; Квитанція SWIFT від 30.06.2020р.;Квитанція SWIFT від 02.07.2020р.;Пакувальний лист від 17.06.2020р.; Коносамент від 20.06.2020р.; СМR №6331/2; Прайс лист від 01.06.2020р. до 30.06.2020р.;Відвантажувальна специфікація від 17.06.2020р.;Митна декларація країни експортера № 20343100EX138444 від 19.06.2020р.;E-fatura від 17.06.2020 № AKN071; Лист Вих.№ 0207/1 від 02.07.2020р.;Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р.; Договір № LO9420 про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.03.2020р.; Рахунок фактура №LS-4292018 від 02.07.2020р.; Лист Вих. № 339649 від 02.07.2020р.;Висновок експерта № 020720201 від 02.07.2020р.

За результатами розгляду поданих документів, в процесі здійснення процедури митного контролю відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 1, 2 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

На підставі цього, 17.06.2020р. Поліської митниці держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA204020/2020/000085/2.

У графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано, що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме: у поданій копії експортної МД країни відправлення від 19.06.2020 № MRN20343100EX138444 заявлено фактури від 17.06.2020 № 17.06.2020/670/1 №17.06.2020/670/33.

Наданий Експертний висновок від 02.07.2020 № 020720201 а якому експертом здійснено аналіз ринку запчастин Туреччини, в той же час з 50 додатків, які містили джерела інформації, багато з них стосувались пропозиції продажу товарів від підприємств з локацією відмінною від Туреччини.

Зазначене рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2020/00414.

Як зазначено в картці відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2020/000085/2 від 02.07.2020р.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ «ОТОТРАК» було оформлено митну декларацію МД №204020/2020/017888 від 03.07.2020р., виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 205 391,97 грн., в тому числі ПДВ 143 312,24грн., мито 62 079,73грн.

Перевіряючи доводи митного органу, судом встановлено, що в митній декларації країни експорту від 19.06.2020 № MRN20343100EX138444 в графі 44 зазначено комерційний інвойс №AKN071 від 17.06.2020р та відомості про TPS-E-Fatura Var 17.06.2020/670/ від 1 до 33 , також судом досліджено Е-fatura № AKN071 від 17.06.2020р. яка містить 33 позицій товару які зареєстровані в системі оформлення експортної декларації через Систему Єдиного Вікна. Таким чином судом встановлено, що №869 не є комерційним інвойсом чи фатурою, а є кодом реєстрації товарів в Системі Єдиного Вікна.

Щодо неприйняття висновку експерта від 02.07.2020 № 020720201, як доказу підтвердженням рівнів митної вартості товарів, суд зазначає, що даний висновок складено за вимогою Поліської митниці Держмитслужби, сертифікованим оцінювачем Рівненської торгово-промислової палати згідно якого слідує, що експерт провів аналіз ринку на аналогічну продукцію і прийшов до висновку, що товар, якій зазначений в специфікації № 3 від 17.06.2020р., інвойсу AKN1 від 17.06.2020р. та міжнародного договору поставки № ОТ20-002-АО-U від 16.01.2020р. по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідає середнім ринковим цінам, що склалися на світовому ринку. В свою чергу відповідачем не надано належних до допустимих доказів, що спростували б висновок експерта від 02.07.2020 № 020720201.

Відповідно до оскаржуваного рішення вбачається що митну вартість товару № 1,2 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар Товар №1 з розрахунку: 4,221850 (рівень митної вартості МД від 02.04.2020 №UA100320/2020/616658), Товар №2 з розрахунку: 3,943651 USD/кг (рівень митної вартості МД від 30.09.2019 №UA204010/2019/34002).

Разом з тим, отримана інформація в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Судом встановлено, що МД від 30.03.2020 №UA204020/2020/9327 розмитнена за резервним методом з урахуванням картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлена випуску чи пропуску товарів, транспорних засобів комерційного прийзначення № UA204000/2020/00099 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2020/000076/2 від 27.03.2020р., що є предметом оскарження в судовій справі № 460/5058/20.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації від 02.07.2020 №UA204020/2020/017863, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на викладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2020/000085/2 від 02.07.2020р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2020/00414 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

ТОВ «ОТОРАК» через уповноважену особу на декларування товарів, 02.07.2020 року звернулась до Поліської митниці Держмитслужби з митною декларацією № UA204020/2020/017886, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

До митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи:Контракт № OT20-001-SP-E від 15.01.2020р.;Специфікація № 4 від 16.06.2020р.;Commercial invoice №FT0967 від 18.06.2020р.; Proforma invoice №OT20-001-SP-E-PI-03;Пакувальний лист від15.01.2020р.; Коносамент від 20.06.2020р.;CMR №6331;Сертифікат походження товару № 0088526;Квитанція SWIFT від 16.06.2020р.;Прайс лист з 01.06.2020р. по 30.06.2020р.;Відвантажувальна специфікація від 18.06.2020р. №FT0967; Митна декларація країни відправлення 20343100EX138019 від 19.06.2020р.;e-FATURA №№FT0967 від 18.06.2020р.; Лист Вих. № 0307/1 від 03.07.2020р.; Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р.; Договір № LO9420 про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.03.2020р.;Рахунок фактура № LS-4292018 від 02.07.2020р.; Лист Вих. № 228549 від 02.07.2020р.

За результатами розгляду поданих документів, в процесі здійснення процедури митного контролю відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 3,4 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

На підставі цього 03.07.2020р. Поліської митниці держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2020/000086/2.

У графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 19.06.2020 MMRN20343100EX138019 реквізити фактури №956 від 18.06.2020 не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 18.06.2020 № FT0967.Наданий прайс-лист від 01.06.2020 не містить відомостей щодо комерційних умов поставки на яких виставлено ціни пропозиції та термін дії ціни пропозиції.

Зазначене рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/00415.

Як зазначено в картці відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 03.07.2020р. № UA204020/2020/000086/2.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ «ОТОТРАК» було оформлено митну декларацію МД №UA204020/2020/017952 від 03.07.2020р, виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 5 967,96 грн, в тому числі ПДВ 3 988,94грн., мито 1 979,02грн.

Cудом встановлено, що в митній декларації країни експорту від 19.06.2020 MMRN20343100EX138019 в графі 44 зазначено комерційний інвойс № Commercial invoice №FT0967 від 18.06.2020р., таким чином, доводи митного органу про відсутність посилання в митній декларації країни експортера на комерційний інвойс не знайшли свого підтвердження.

Перевіряючи доводи митного органу, щодо необхідність зазначення умов поставки в прас-листі від 01.06.2020р. судом не береться до уваги так, оскільки не містить за собою жодного законного обґрунтування.

Відповідно до оскаржуваного рішення вбачається що митну вартість товару № 3,4 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар Товар №3 (МД від 25.04.2020 №UA807200/2020/6638 - 3,9 USD/кг), Товар №4 (МД від 15.06.2020 №UA100310/2020/658488-4,9 USD/кг).

Разом з тим, отримана інформація в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, що свідчить про протиправність дій Поліської митниці держмитслужби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відтак, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № № UA204020/2020/00415 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2020/000086/2 від 03.07.2020р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10400 (десять тисяч чотириста) грн. 38 коп. згідно платіжних доручень № 470 від 28.12.2020 року та № 471 від 28.12.2020 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь позивача судових витрат у розмірі 10400, 38 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (вул. Гетьмана Мазепи, 1, м. Рівне, 33028, ) до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування карток відмови, рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00186.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 03.07.2020 №UA204000/2020/000142/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/00414.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.07.2020 №UA204020/2020/000085/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/00415.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 03.07.2020 №UA204020/2020/000086/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (вул. Гетьмана Мазепи, 1, м. Рівне, 33018, ) судові витрати на суму 10400 (десять тисяч чотириста) грн. 38 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07 квітня 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля