Справа № 400/322/21
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 р. № 400/322/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020
про:визнання протиправним та скасування рішення від 18.12.2020 № 1243/03.20-р; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 18.12.2020 № 1243/03.20-р про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах як особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, незалежно від віку в зв`язку з відсутністю стажу на підземних роботах, визначеного ч.3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону у зв`язку із не досягненням пенсійного віку; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивача від 11.11.2019, від 14.12.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, та за списком робіт і професій , що мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, та зарахувати до пільгового стажу (на підземних роботах) позивача, перебаченого цим Законом, такі періоди його роботи: період військової служби позивача в армії з 01.07.1991 по 20.05.1993, період його роботи з 27.09.2016 по 27.02.2020 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність оскаржуваного рішення відповідача статті 114 Закону № 1058-IV, а також безпідставність та незаконність невизнання відповідачем наявності у позивача пільгового стажу на підземних роботах та не досягненням позивачем пенсійного віку. Це рішення порушує законні права позивача, а саме позбавлення його доходу право на яке передбачено законом.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що заяву позивача повторно було розглянуто та зараховано відповідні періоди до пільгового стажу позивача, а також зараховано період проходження позивачем військової служби, зазначив, що страховий стаж позивача склав 46

років 10 місяців 24 дні, стаж на підземних роботах - 23 роки 1 місяць 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на підставі ч.3 ст.114 Закону №1058. Документів, які б підтверджували проведення атестації робочих місць за умовами праці за період роботи з 27.09.2016 по 27.02.2020 позивачем не надано. Відтак, відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи з 27.09.2016 по 27.02.2020 до страхового стажу із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 та до стажу роботи на підземних роботах, передбачених ч. 3 ст.114 Закону №1058. До того ж станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (14.12.2020) позивачем не досягнуто віку, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058. Таким чином у відповідача відсутні законні підстави для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача.

22.02.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої проти заперечень викладених у відзиві заперечував, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 та статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

11.11.2019 ОСОБА_1 подав до Інгульського об`єднаного управління ПФУ у м. Миколаєві за встановленою формою заяву, в якій просив призначити пенсію незалежно від віку згідно ст. 114 ч.3 Закону у зв`язку із наявністю у нього відповідного стажу на підземних роботах більше ніж 25 років та надав відповідні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 10.02.2020 № 126/03.20-р було відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 незалежно від віку, в зв`язку з відсутністю стажу на підземних ро ботах, визначеного ч.3 ст. 114 Закону.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 400/1837/20, яке набуло законної сили 10.12.2020, позов ОСОБА_1 задоволе но частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 10.02.2020 № 126/03.20-р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (на підземних роботах) періоди його роботи: з 24.12.1990 по 11.04.1991, з 15.06.1991 по 17.06.1991, з 14.03.1994 по 09.07.1996, з 10.07.1996 по 30.04.1999, з 01.05.1999 по 14.10.2005, з 15.10.2005 по 25.07.2006, з 26.07.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 06.02.2012, з 07.02.2012 по 02.03.2015, а також період військової служби в армії з 01.07.1991 по 20.05.1993; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розгляну ти заяву ОСОБА_1 від 11.11.2019 про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 400/1837/20 повторно розглянув заяву ОСОБА_1 від 11.11.2019 та зарахував до стажу роботи на підземних роботах періоди роботи позивача: з 24.12.1990 по 11.04.1991, з 15.06.1991 по 17.06.1991,3 14.03.1994 по 09.07.1996, з 10.07.1996 по 30.04.1999, з 01.05.1999 по 14.10.2005, з 15.10.2005 по 25.07.2006, з 26.07.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 06.02.2012, з 07.02.2012 по 02.03.2015р.

14.12.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії, до якої додав додаткові документи: лист від 10.03.2020 № 10-01/744 та довідку від 18.02.2020 № 07- 20/0719, видані Державною установою - управління пенсійного фонду Російської Федерації в м.Мончегорську Мурманської області; довідку від 27.02.2020, видану ТОВ "Ловозерський гірничо - збагачувальний комбінат"; уточнюючий особливий характер роботи або умови праці, необхідні для дострокового призначення страхової пенсії та підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі; довідки ТОВ " Ловозерський гірничо - збагачувальний

комбінат" без номеру та дати реєстрації про заробітну плату за період протягом вересня 2016 - грудня 2019, та від 18.02.2020 №06-645 про суму нарахованих та сплачених до Пенсійного Фонду Російської Федерації страхових внесків із заробітної плати.

Відмовляючи в призначенні пенсії, відповідач вказав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 46 років 10 місяців 24 дні, в тому числі 23 повних роки стажу на підземних роботах тобто менше, ніж визначено ст. 114 ч.3 Закону (в розмірі не менше 25 років).

Як встановлено судом позивач на теперішній час продовжує працювати в ТОВ " Ловозерський гірничо - збагачувальний комбінат".

У відмові відповідач посилався на ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в сфері пенсійного забезпечення, Порядок застосування Списків №1 і №2 застосування виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, далі - Порядок застосування Списків, період роботи : 27.09.2016 по 27.02.2020 не враховано до страхового стажу із особливо шкідливими та осо бливо важкими умовами праці за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах, передбачених ч.3 ст.114 Закону, оскільки довідкою від 27.02.2020 підтверджено зайнятість на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1, але документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць за умовами праці не надано та в довідці не зазначено.

Суд критично ставиться до зазначеного відповідачем в оскаржуваному рішенні періоду стажу - 46 років 10 місяців 24 дні, так як позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто йому на даний час 47 повних років.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Щодо посилання відповідача на відсутність у позивача документів, які підтверджували атестацію робочих місць за період роботи з 27.09.2016 по 27.02.2020 року, суд зазначає наступне, відповідно до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі - Список № 202), правом на пенсію незалежно від віку користуються, зокрема, усі робітники, зайняті протягом

повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), та гірничі майстри підземних дільниць.

Згідно із статтею 24 Закону № 1058-IV,страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пункту 10 Порядку №442, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 4.2 Порядку №383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про

результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4.4 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За даними трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 27.09.2016 і станом на 11.03.2020 працює горним майстром з повним робочим днем під землею.

Слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих

місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я.

Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим елементом запобігання порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, зазначаючи, що пільгова пенсія призначається за результатами атестації робочих місць, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і

не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Як наслідок суд зазначає, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що неподання позивачем матеріалів, які підтверджують проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Отже, суд вважає, що позивач подав належним чином оформлені документи, що підтверджують зайнятість на посаді, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці в період з 27.09.2016 по 14.12.2020 (дату звернення з заявою до відповідача) і відповідно ГУ ПФУ в Миколаївській області повинно було зарахувати вказаний період роботи позивача до пільгового стажу (на підземних роботах).

Таким чином, пільговий стаж позивача становить приблизно 27 років 4 місяці 17 днів, що є більше 25 років стажу зайнятості на підземних і гірничих роботах, як того передбачає ч.3 ст.114 Закону, а позивач є таким має право на пільгову пенсію незалежно від віку.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати період проходження відповідачем військової служби в армії з 01.07.1991 року по 20.05.1993 року та зобов`язання повторно розглянути заяву від 11.11.2019р. - в цій частині позов не підлягає задоволенню, так як рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2020р. по справі №400/1837/20 вже було вирішено дані питання.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 908,00 грн., сплачений позивачем за подання позовної заяви за квитанцією від 15.01.2021 № ПН696. Відповідно до приписів частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020 ) задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020,код за ) від 18.12.2020 №1243/03.20-р про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в призначенні пенсії незалежно від віку в зв`язку з відсутністю стажу на підземних роботах, визначеного ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), від 14.12.2020 про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, та зарахувати до пільгового стажу (на підземних роботах) ОСОБА_1 , перебаченого Законом№1058-IV, період його роботи з 27.09.2016 по 14.12.2020 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн, згідно квитанції від 15.01.21р

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга