Справа № 320/6026/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Київ № 320/6026/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО +»

до Головного управління ДПС у Київській області,

ОСОБА_1

про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування податкового

повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю ТОДО +» із позовом до Головного управління ДПС у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними дій в.о. начальника Головного управління ДФС у Київській області Мартинюка Олега Федоровича з підписання і надіслання товариству з обмеженою відповідальністю ТОДО +» податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 № Головного управління ДФС у Київській області; визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.09.2019 №.

Позов мотивовано безпідставністю прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції за неподання податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за І півріччя 2019 року, оскільки зважаючи на положення пункту 1 підрозділу 4 розділу ХХ, пункту 22 підрозділу 4 розділу ХХ та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у редакції, чинній на 01.01.2015, виходячи з розміру доходу позивача у 2014 році обов`язок подання податкової звітності з податку на прибуток підприємств у 2019 році станом на 09.08.2019 не настав. Відтак, застосування відповідачами до ТОВ «ТОДО +» положень пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України за неподання податкової звітності за податку на прибуток підприємств за звітний період І півріччя 2019 року є передчасним і суперечить принципу правової визначеності, який є елементом верховенства права. Також, позивачем наголошено на відсутності посилань у спірному рішенні на заперечення позивача на акт перевірки, на підставі якого контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, що також свідчить про його незаконність.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО +» до Головного управління ДПС у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 скасовано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 про повернення позовної заяви та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 адміністративну справу №320/6026/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО +» до Головного управління ДПС у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнято до провадження суддею Київського окружного адміністративного суду Колесніковою І.С., відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву.

Головним управлінням ДПС у Київській області подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на встановлення за результатами проведеної камеральної перевірки позивача факту несвоєчасного подання позивачем податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2019 року. Як зазначено у відзиві, позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, у якій платником податку вказано суму доходу від діяльності (рядок 01) у розмірі 46977545 грн., що перевищує 20 мільйонів гривень. Відтак, для позивача податковими (звітними) періодами з податку на прибуток є календарні квартал, півріччя, три квартали та рік. Враховуючи неподання позивачем податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2019 року, контролюючим органом правомірно накладено на позивача штрафні санкції на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено про невідповідність відзиву положенням Кодексу адміністративного судочинства України та наголошено на відсутності контраргументу контролюючого органу на твердження позивача про те, що застосування пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України має здійснюватись у редакції, чинній станом на 01.01.2015, а не на момент подання податкової звітності, складання акту про результати камеральної перевірки чи підписання/надіслання/прийняття податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОДО +», ідентифікаційний код 35259292, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Транспортна, буд. 2, зареєстроване як юридична особа 20.11.2007, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000938.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податків та зборів з юридичних осіб Васильківського управління ГУ ДФС у Київській області Зеленською Наталією Михайлівною проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток в приміщенні Васильківського управління ГУ ДФС у Київській області платника податку ТОВ «ТОДО +» з питання неподання/несвоєчасного подання податкових декларацій з податку на прибуток за період І півріччя 2019 року за результатами якої складено акт від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292.

Позивачем направлено 06.09.2019 до Головного управління ДФС у Київській області письмові заперечення вих. №75 від 06.09.2019 на зазначений акт перевірки, які отримано 09.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №090 з відмоткою про вручення.

Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі акта перевірки від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292 винесено податкове повідомлення-рішення від 20.09.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн. за платежем «податок на прибуток приватних підприємств 11021000).

Вважаючи протиправними зазначене податкове повідомлення-рішення, а також дії в.о. начальника Головного управління ДФС у Київській області Мартинюка О.Ф. з підписання і надіслання позивачу вказаного рішення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі по тексту - Податковий кодекс).

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (пункт 75.1).

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1 пункту 75.1).

Згідно статті 76 Податкового кодексу, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2).

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Головним державним ревізором-інспектором відділу податків та зборів з юридичних осіб Васильківського управління ГУ ДФС у Київській області Зеленською Наталією Михайлівною проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток в приміщенні Васильківського управління ГУ ДФС у Київській області платника податку ТОВ «ТОДО +» з питання неподання/несвоєчасного подання податкових декларацій з податку на прибуток за період І півріччя 2019 року за результатами якої складено акт від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292. Вказаний акт надіслано на адресу позивача 15.08.2019, що підтверджується наявним у матеріалах справи списком згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 15.08.2019.

Згідно абзацу першого пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується направлення позивачем 06.09.2019 до Головного управління ДФС у Київській області письмових заперечень вих. №75 від 06.09.2019 на акт перевірки від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292 та факт отримання 09.09.2019 контролюючим органом зазначених заперечень.

За приписами пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, аналіз наведених положень Податкового кодексу дає підстави для висновку, що у випадку наявності заперечень платника податку на акт перевірки, податкове повідомлення-рішення приймається контролюючим органом з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та за умови надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Втім, відповідачами не надано суду доказів розгляду заперечень позивача вих. №75 від 06.09.2019 на акт перевірки від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292, доказів надання (надсилання) позивачу письмової відповіді за результатами розгляду таких заперечень або доказів надання (надсилання) позивачу письмового повідомлення про неприйняття контролюючим органом зазначених заперечень позивача.

Відтак, суд дійшов висновку про порушення Головним управління ДФС у Київській області встановленого Податковим кодексом порядку прийняття податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 №, в зв`язку з чим вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Щодо змісту спірного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови, що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Відповідно до пункту 49.5 статті 49 Податкового кодексу, у разі надсилання податкової декларації поштою платник податку зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Згідно підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Приписами пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу визначено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

За змістом пункту 137.5 статті 137 Податкового кодексу річний податковий (звітний) період встановлюється для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункт 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідачем зазначено, що ТОВ «ТОДО +» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2018 рік (звітна) із зазначенням суми доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеної за правилами бухгалтерського обліку (рядок 01) у розмірі 46977545,00 грн. Вказана обставина позивачем не заперечувалась.

Згідно приписів пункту 22 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу, пункт 57.1 статті 57 цього Кодексу з 2015 року застосовується у редакції станом на 01.01.2015: « 22. Норма пункту 57.1 статті 57 у редакції, викладеній в Законі України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», в частині граничного терміну подання декларації з податку на прибуток підприємств застосовується, починаючи із подання декларації з цього податку за звітний рік, в якому набирає чинності редакція розділу III Кодексу, викладена в Законі України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи.»

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку, самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов`язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно. Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов`язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов`язань.

У складі річної податкової декларації платником подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Отже, у зв`язку з тим, що пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу викладено у вищезазначеній редакції з 01.01.2015, наведене у цьому пункті словосполучення «за останній річний (податковий) період» стосується звітного періоду 2014 року.

Водночас, будь-яких доказів на підтвердження декларування ТОВ «ТОДО +» за результатами діяльності у 2014 році понад 20 мільйонів гривень доходу при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи положення пункту 22 підрозділу 4 розділу ХХ, положення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу у чинній станом на 01.01.2015 редакції, застосування відповідачем до ТОВ «ТОДО+» положень пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу за неподання податкової звітності з податку на прибуток підприємств за звітний період І півріччя 2019 року є передчасним.

Відповідно до пункту 137.4 статті 137 Податкового кодексу, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.

Граничний строк подання податкової звітності з податку на прибуток підприємства ТОВ «ТОДО+» у 2019 році не настав з огляду на обрання позивачем податкового (звітного) періоду - календарний рік. Наведений в акті перевірки від 13.08.2019 №1404/10-36-57-05/35259292 податковий період «І півріччя» не узгоджується з положеннями п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга).

Таким чином, зважаючи на недоведеність контролюючим органом наявності правових підстав для накладення на позивача штрафу за несвоєчасне подання податкової звітності з податку на прибуток, враховуючи висновок суду про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення 20.09.2019 № з огляду на порушення контролюючим органом порядку його прийняття, позовні вимоги позивача про скасування зазначеного рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги про визнання незаконними дій в.о. начальника Головного управління ДФС у Київській області Мартинюка Олега Федоровича з підписання і надіслання товариству з обмеженою відповідальністю ТОДО +» податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 № Головного управління ДФС у Київській області задоволенню не підлягають, з огляду на наявність повноважень керівника контролюючого органу, передбачених податковим законодавством України, на підписання, в тому числі, податкових повідомлень-рішень від імені відповідного контролюючого органу.

Так, згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254, структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу (абзац перший).

Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб (абзац третій). Т

Таким чином, підписання керівником, в тому числі виконувачем його обов`язків, контролюючого органу податкового повідомлення-рішення є обов`язком такої посадової особи контролюючого органу.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з положень проаналізованого судом законодавства та заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідно, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн. (платіжне доручення від 30.10.2019 №4516). Враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (1/2 позовних вимог) в розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Відповідачами не надано доказів понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак судові витрати присудженню на користь відповідачів не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.09.2019 №.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО +» судові в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ТОДО +» (ідентифікаційний код 35259292, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Транспортна, буд. 2).

Відповідачі:

- Головне управління ДПС у Київській області (, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а);

- ОСОБА_1 (місце роботи: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 06 квітня 2021 року.