Справа № 200/2570/21-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 р. Справа№200/2570/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103)

про визнання протиправним та скасування рішення від 14 травня 2019 року № 196, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія, з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року, на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія, визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, за 1 рік 3 місяці, а саме: з 9 грудня 2003 року по 18 квітня 2007 року - гірничим очисного вибою із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року - прохідником з повним робочим днем на підземних роботах на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», з 12 жовтня 2010 року по 2 жовтня 2014 року - гірничим очисного вибою із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2018 року - прохідником підземним із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «ДВЕК», з 1 червня 2018 року по 8 лютого 2021 року (день звернення із заявою про призначення пенсії) - гірничим очисного вибою на ДП «Шахта ім. М.С. Суургая», скасування рішення від 11 лютого 2021 року № 54 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 8 лютого 2021 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою від 12 березня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2570/21-а за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 лютого 2021 року відповідачем прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, згідно частини 3 статті 114 Закону України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За розрахунком відповідача позивач має 41 рік 8 місяців 2 дні страхового стажу, із них - 19 років 7 місяців 27 днів пільгового стажу. Отже, відповідач вважає, що у позивача немає необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах - 25 років, для призначення пенсії за віком за частиною 3 статті 114 Закону України № 1058. Позивач зазначає, що із застосування коефіцієнту за професіями «прохідник» та «гірничий очисного вибою» пільговий стаж роботи тільки за підземними професіями становить 26 років 10 місяців 23 дні. Спірним питанням є також неврахування відповідачем довідок з відомостями про періоди роботи позивача з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія, з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року, на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская». Позивач зазначає, що він надав відповідачу документи, якими підтверджено наявний трудової стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що термін заповнення дублікату трудової книжки НОМЕР_2 - 3 листопада 2009 року, що значно пізніше, ніж періоди роботи, зазначені в цьому дублікаті, оскільки записи розпочинаються з дати «1 вересня 1997 року». Таким чином, управління має підстави вважати, що дублікат трудової книжки позивача, оформлений з порушеннями Інструкції № 58. Як наслідок, управління не може врахувати періоди роботи, наведені в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , при призначенні пенсії за віком. Крім того, відносно вимоги позивача визнати протиправними дії управління щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 02.05.2007 по 24.04.2009 на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія, та з 21.11.2009 по 28.05.2010 на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта Денисовская», Росія. Записи стосовно зазначених періодів роботи позивача внесено до дубліката трудової книжки, що вже надає підстави для неврахування, оскільки дублікат оформлений з порушеннями. Аідповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Позивачем не надано до управління уточнюючих довідок. Таким чином, періоди роботи позивача з 02.05.2007 по 24.04.2009 та з 21.11.2009 по 28,05.2010, неможливо врахувати для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Щодо вимоги позивача визнати протиправними дії управління стосовно неврахування до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів роботи з 09.12.2003 по 18.04.2007, з 21.11.2009 по 28.05.2010, з 12.10.2010 по 02.10.2014, з 01.04.2015 по 01.06.2018 таз 01.06.2018 по 08.02.2021. Період роботи з 09.12.2003 по 18.04.2007 зараховано до пільгового стажу роботи позивача згідно відомостей по спеціальному стажу в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (Форма ОК-5) відповідно до статті 24 ЗУ № 1058. Період роботи з 21.11.2009 по 28.05.2010 на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта Денисовская», Росія, в якості прохідника підземного, не враховано до пільгового стажу, оскільки відсутнє документальне підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи, а також відсутні накази про атестацію робочих місць за умовами праці. Період роботи з 12.10.2010 по 02.10.2014 враховано частково, а саме, з 12.10.2010 по 31.07.2014. Період з 01.08.2014 по 30.09.2014 не враховано через несплату страхових внесків. Період роботи позивача з 01.04.2015 по 01.06.2018 враховано частково, а саме враховано до пільгового стажу періоди: з 02.04.202015 по 02.04.2015, з 04.04.2015 по 06.06.2016, з 15.06.2016 по 04.02.2017, з 07.02.2017 по 09.03.2017, з 15.03.2017 по 01.06.2018. Не враховано через страйки наступні періоди: з 01.04.2015 по 01.04.2015 та з 03.04.2015 по 03.04.2015 (довідка від 05.02.2021 № 38); не враховано через перебування у відпустці без збереження заробітної плати наступні періоди: з 07.06.2016 по 14.06.2016, з 10.03.2017 по 14.03.2017 (довідка від 05.02.2021 № 38), не враховано через простій період з 05.02.2017 по 06.02.2017 (довідка від 05.02.2021 № 38). Період роботи з 01.06.2018 по 08.02.2021 враховано частково до пільгового стажу роботи позивача, а саме: з 01.06.2018 по 31.05.2020, з 10.06.2020 по 30.06.2020, з 06.07.2020 по 30.11.2020 та з 05.12.2020 по 04.02.2021. Не враховано через перебування у відпустці без збереження заробітної плати наступні періоди: з 01.06.2020 по 09.06.2020, з 01.07.2020 по 05.07.2020, з 01.12.2020 по 04.12.2020. Після відпрацювання документів наданих Позивачем до управління разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, управління дійшло висновку, що станом на день звернення до управління у Позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України № 1058. Таким чином, вимоги позивача стосовно скасування рішення управління від 11.02.2021 М 54 є такими, що не підлягають задоволенню, та у управління відсутні законні підстави для врахування оскаржуваних періодів роботи для призначення пенсії за віком до пільгового стажу роботи позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 26 липня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 22 січня 2021 року № 1460-.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_4 на ім`я позивача підтверджується, що позивач у період з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року працював на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія з повним робочим днем під землею (накази від 18 грудня 2009 року № 737к - від 20 травня 2010 року № 375к). Крім того, про зазначений факт свідчить довідка, наявна в матеріалах справи, згідно якої позивач у зазначений період працював в районах Крайньої Півночі на підприємстві ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка від 18 листопада 2008 року № 7/214, з якої вбачається, що позивач у період з 2 травня 2007 року по 28 травня 2007 року працював на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія з повним робочим днем під землею.

4 лютого 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що відповідачем була розглянута заява позивача та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 11 лютого 2021 року № 54. У рішенні відповідач зазначив зокрема, наступне.

ОСОБА_1 були надані наступні документи: заява, паспорт і ІПН , дублікат трудової книжки, довідка про навчання, пільгові довідки від 18 січня 2021 року за № 8, 9, 38, довідка від 22 січня 2021 року за № 1460- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Для призначення пенсії управлінням додатково витребувані індивідуальні відомості про застраховану особу і відомості з реєстру страхувальників.

Стаж роботи згідно дубліката трудової книжки від 3 листопада 2009 року серії НОМЕР_2 не враховано при призначенні пенсії, оскільки дата заповнення дубліката трудової книжки значно перевищує перший та наступні записи, що є порушенням п. 5.3 Інструкції № 58. Відповідно до наданих документів та даних в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (ф.Ок-5) ОСОБА_1 має 41 рік 8 місяців 2 дні страхового стажу, із них 19 років 7 місяців 27 днів пільгового стажу роботи. За таких обставин вирішили відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки немає необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах. ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії за умови подовження роботи на пільгових умовах і набуття необхідних 25 років підземного стажу роботи або у 50 років, тобто з 4 липня 2028 року згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Крім того, відповідач у рішенні зазначив, що період навчання з 01.09.1993 по 11.06.1997 зараховано до страхового стажу роботи згідно довідки від 02.11.2009 за № 01-15/915. Період роботи з 01.09.1997 по 24.11.2003 в якості майстра гірничого, гірника підземного у ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" зараховано до пільгового стажу роботи згідно довідки від 18.01.2021 за № 8. Періоди роботи з 09.12.2003 по 18.04.2007, з 12.10.2010 по 31.07.2014, з 01.10.2014 по 02.10.2014 зараховані до пільгового стажу згідно відомостей по спеціальному стажу в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (Форма Ок-5), що передбачено ст. 24 Закону № 1058 та п. 3 ,20 Постанови № 637. Період з 03.10.2014 по 31.03.2015, 02.04.2015, 04.04.2015 по 06.06.2016, з 15.06.2016 по 04.02.2017, з 07.02.2017 по 09.03.2017, з 15.03.2017 по 31.05.2020, з 10.06.2020 по 30.06.2020, з 06.07.2020 по 30.11.2020, з 05.12.2020 по 04.02.2021 в якості гірника, прохідника, гірника очисного вибою у ДП "Шахта ім.М.С. Сургая" враховано до пільгового стажу роботи згідно довідки від 18.01.2021 за № 38 (за винятком періодів страйку, відпусток без оплати, простоїв).

Отже, як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідачем не враховано до пільгового стажу позивача спірний період, а саме з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року, на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія, через те, що даний стаж роботи позивача зазначено у дублікаті трудової книжки позивача, яка заповнена значно пізніше ніж записи у ній. Щодо підстав не зарахування періоду роботи з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія у рішенні не зазначено. Відповідач лише у відзиві зазначив, що підставою не зарахування цього періоду є ненадання позивачем уточнюючої довідки. Суд зазначає, що даний період роботи не зазначений у дублікаті трудової книжки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійною фонду або до уповноваженою ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мапи місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Частина 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти обґрунтоване відповідне рішення.

Суд зазначає, що відповідачем було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії, у якому не зазначено обґрунтованих підстав щодо не зарахування до пільгового стажу, одного із спірних періодів, а саме з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія. Зазначене свідчить про протиправність дій відповідача. Щодо посилань відповідача у відзиві, що за означений період позивачем не надано до управління уточнюючих довідок, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ст. 44 Закону № 1058-ІV).

Верховним Судом 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформульовано правову позицію: що відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; трудову книжку, тощо.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року,при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У пункті 4.7 Порядку № 22-1 окреслено право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вищезазначені законодавчо встановлені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу. Про зазначений факт свідчить те, що позивач звернувся до відповідача 8 лютого 2021 року, а оскаржуване рішення було прийняте вже 11 лютого 2021 року, тобто через три дні після звернення. З матеріалі справи вбачається, що у позивача наявна пільгова довідка від 18 листопада 2008 року № 7/214, про те що він дійсно працював з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія з повним робочим днем під землею. Довідка видана на підставі наказів по шахті, особової картки, розрахункових рахунків, тощо.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Щодо не зарахування періоду роботи позивача до пільгового стажу з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія, через те, що даний запис зазначено у дублікаті трудової книжки, де запис про її заповнення значно пізніший ніж записи про роботу, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Інструкції № 58 При влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні пред`явити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку. Військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Прикордонних військ України, Цивільної оборони України, Управління охорони вищих посадових осіб України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України (далі Збройні Сили України та інші війська) та військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил колишнього Союзу РСР і Збройних сил держав учасниць СНД, пред`являють військовий квиток. Звільнені з місця відбування кримінального покарання зобов`язані пред`явити довідку про звільнення.

Згідно п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Суд звертає увагу на те, що розділом 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників визначено порядок оформлення дублікатів трудових книжок працівникам.

Так, приписами п. 5.1. Інструкції № 58 передбачено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Відповідно до п. 5.2 цієї Інструкції дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Згідно п. 5.3 Інструкції № 58, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Приписами п. 5.4 Інструкції № 58 визначено, що не зазначаються у підсумованому загальному стажі роботи, а записуються окремим рядком із посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів, крім відомостей, що передбачені у пункті 2.18 цієї Інструкції, такі записи: а) про час перебування у народному ополченні та партизанських загонах із зазначенням дати зарахування і дати звільнення із служби; б) про роботу як члена артілі промислової кооперації.

Суд зазначає, що аналізуючи норми Інструкції № 58 вбачається, що дублікат трудової книжки позивача оформлений у відповідності до вимог законодавства, а саме дублікат містить інформацію стосовно дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, а також посада, на яку було прийнято позивача, крім того зазначено на підставі яких наказів позивач приймався на роботу та звільнявся, зазначена відповідальна особа. Яка заповнювала трудову книжку, підпис та печатка.

Отже, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового (пільгового) стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що дублікат трудової книжки позивача містить записи щодо роботи позивача у період з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2010 року на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», Росія. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадою.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская» та як наслідок скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, за 1 рік 3 місяці, а саме: з 9 грудня 2003 року по 18 квітня 2007 року - гірничим очисного вибою із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року - прохідником з повним робочим днем на підземних роботах на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», з 12 жовтня 2010 року по 2 жовтня 2014 року - гірничим очисного вибою із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2018 року - прохідником підземним із повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «ДВЕК», з 1 червня 2018 року по 8 лютого 2021 року (день звернення із заявою про призначення пенсії) - гірничим очисного вибою на ДП «Шахта ім. М.С. Суургая» суд зазначає наступне.

У роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 січня 1992 року № 8 ( наразі п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") встановлено, що працівникам зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону № 1788-ХІІ, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідачем не було застосовано порядок взаємного зарахування періодів пільгової роботи відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 січня 1992 року № 8, оскільки позивач не звертався до відповідача із такою вимогою, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 908 грн. відповідно до квитанції від 3 березня 2021 року, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103) про визнання протиправним та скасування рішення від 14 травня 2019 року № 196, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская».

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 лютого 2021 року № 54 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 8 лютого 2021 року, зарахувавши до пільгового стражу періоди роботи з 2 травня 2007 року по 24 квітня 2009 року на ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, з 21 листопада 2009 року по 28 травня 2010 року на ВАТ Вугільна компанія «Нерюнгриуголь», філія - «Шахта «Денисовская», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 850 грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 6 квітня 2021 року. Повне судове рішення складено 6 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар