Справа № 214/8005/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8005/19
2-а/214/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України, Першого заступника начальника Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України Довгого Валентина Вільямсовича, Східний офіс Держаудитслужби Державної аудиторської служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 15.10.2019 року №04/0059/2019пр, винесену першим заступником начальника Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України Довгим Валентином Вільямсовичем.

В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. 15.10.2019 року при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2019 року № 04/0059/2019пр, позивача, як головного бухгалтера Комунального підприємства «Швидкісний трамвай», було визнано такою, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а саме, її дії кваліфіковано, як витрати пального на загальну суму 10 646 080 грн. 70 коп. без фактичного його отримання, через відсутність належним чином оформлених підтверджуючих первинних документів. На підставі даного протоколу, 15.10.2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 04/0059/2019пн та позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, у розмірі 255 грн. 00 коп. З даною постановою позивач категорично не згодна, вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права виходячи із наступного.

Східним офісом Держаудитслужби, було проведено, ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Швидкісний трамвай» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року. За результатами ревізії складено Акт від 06.09.2019 року №04.06-21/10, в якому відображено виявлені під час ревізії порушення. Як вбачається зі складеного протоколу, Східний офіс Держаудитслужби виходив з безспірного підтвердження факту порушення з боку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, порядку ведення бухгалтерського обліку у Комунальному підприємстві за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року. Проте позивач вважає, що відповідач не взяв до уваги диспозицію ст. 164-2 КУпАП відповідно якої об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері економіки і фінансової дисципліни, і об`єктивна сторона цього правопорушення виражається в конкретно визначеною: приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків; відсутності бухгалтерського обліку або веденні його з порушенням установленого порядку; внесення неправдивих даних до фінансової звітності. Позивач не погоджується з такими доводами відповідача та вважає, що зазначені дії не можуть розглядатися як об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП. Відсутність правових підстав для притягнення головного бухгалтера до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164-2 КУпАП - за «списання на витрати підприємства пального на загальну суму 10 646 080 грн. 70 коп. без фактичного його отримання, через відсутність належним чином оформлених підтверджуючих первинних документів» підтверджується, також, положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у п.7 ст. 8 якого зазначено, що «Головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.».

Крім того, між КП «Швидкісний трамвай» та суб`єктами господарювання були укладені господарські договори на закупівлю палива. Ревізією встановлено, що сторони при укладанні договорів визначили і погодили істотні умови зобов`язань. За змістом таких договорів КП «Швидкісний трамвай» здійснює закупівлю паливо-мастильних матеріалів з метою забезпечення та виконання статутних обов`язків підприємства.

Зазначені у наведеній нормі Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вимоги до дій головного бухгалтера, у спірному по цій справі випадку - не є тотожними адміністративному правопорушенню, передбаченому ст. 164-2 КУпАП у формі «ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку», оскільки за результатом проведеної ревізії, контролюючим органом не було встановлено фактів, що особа здійснила ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку.

Також, позивач зазначає, що підставою для складання протоколу є акт ревізії. В акті ревізорами при вирішенні спірного питання було здійснено посилання на Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, що затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року №281/171/578/155. Пунктом 1 Інструкції передбачено чітке коло суб`єктів на яких дана Інструкція розповсюджує свою дію, зокрема «Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України», проте КП «Швидкісний трамвай» не займається такими видами економічної діяльності.

Також позивач вважає, що оскаржувану постанову було винесено поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, встановленого ст. 38 КУпАП, оскільки такий строк сплинув у травні 2019 року. У зв`язку із викладеним позивач звернулась до суду із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись. Представник відповідача Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України надав до суду відзив, в якому вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні позивачем норм законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2019 pоку № 04/0059/2019пр та акта ревізії від 06.09.2019 року №04.06-21/10 (а.с. 6,8-28), першим заступником начальника Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України Довгим В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 04/0059/2019пн від 15.10.2019 року, якою позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Згідно змісту вказаної постанови, позивач допустила ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року, а саме: списання на витрати підприємства пального без фактичного його отримання, підтвердженого належним чином оформленими первинними документами на загальну суму 10 646 080 грн. 70 коп., що є порушенням ст. 629 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (а.с.7).

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення зазначено про порушення позивачем п. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 8 ст. 9 вказаного Закону, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Як вбачається зі змісту Акта ревізії від 06.09.2019 № 04.06-21/10 між КП «Швидкісний трамвай» та суб`єктами господарювання були укладені господарські договори на закупівлю палива (а.с. 33-60). Ревізією встановлено, що сторони при укладанні договорів визначили і погодили істотні умови зобов`язань.

За змістом даних договорів, КП «Швидкісний трамвай» здійснює закупівлю паливо-мастильних матеріалів з метою забезпечення та виконання статутних обов`язків підприємства.

У відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі- Закон № 996), у п.7 ст. 8 якого зазначено, що «Головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.»

Зазначені дії головного бухгалтера, у спірному по цій справі випадку - не є тотожними адміністративному правопорушенню, передбаченому ст. 164-2 КУпАП у формі «ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку», оскільки за результатом проведеної ревізії, контролюючим органом не було встановлено фактів що особа, здійснила ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суду не надано відповідачем належних доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, які б беззаперечно та однозначно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, щодо ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, в межах компетенції та повноважень позивача як головного бухгалтера, оскільки не вбачається порушення приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996.

Щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Так, відповідач у наданому відзиві зазначає, що законодавчо термін «триваюче правопорушення» не визначено. Однак листом Міністерство юстиції України від 02.08.2013 року №6802-0-4-13/11 роз`яснило, що в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку (наприклад, відсутність бухгалтерського обліку). Також, у листі Міндоходів України від 13.05.2013 року зазначено, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, відсутність бухгалтерського обліку). Відповідно до акту ревізії порушення вчинялось неодноразово та систематично у період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року.

Проте слід зауважити, що повторність (неодноразовість) правопорушень та їх систематичність може свідчити про вчинення особою декількох правопорушень, і ці поняття не є тотожними до поняття триваючого правопорушення.

З огляду на наведене, суд не погоджується із доводами відповідачів, що вказане у постанові правопорушення є триваючим, оскільки оплата за отримане пальне відбувалося за окремими договорами, на розрахункові рахунки різних суб`єктів господарювання, та останній Договір № 5144 від 02.04.2018 р. про закупівлю товару за кодом ДК 021-2015:09130000-9 Нафта та дистиляти (бензин та дизельне паливо) вичерпав свою дію 31.12.2018 року. Таким чином, при проведенні перевірки у період правопорушення не було припинено, оскільки правопорушення вже було припинено станом на 31.12.2018 року. Отже, ані відповідно до листа Міністерства юстиції України, ані листа Міндоходів України, на які посилається відповідачі, вказане правопорушення не можна вважати триваючим.

Таким чином. суд приходить до висновку, що постанова від 15.10.2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у веденні бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, є незаконною, оскільки прийнята поза межами строку встановленого ст. 38 КУпАП, і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, тобто рішення у справі про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України, твердження позивача не спростовані, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову №04/0059/2019 пн від 15.10.2019року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164-2 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, закрити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов