Справа № 240/12583/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12583/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

05 квітня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській областіпро визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку та виплати недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення з 5 серпня 1993 року з урахуванням періоду роботи з 2 квітня 1970 до 30 травня 1979 на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з 5 серпня 1993 року з урахуванням періоду роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що йому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 3 червня 2019 року, яке набрало законної сили, було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу. Однак перерахунок пенсії здійснено з 7 жовтня 2019 року - тобто з моменту набрання законної сили рішенням суду, а не з дати призначення пенсії з 5 серпня 1993 року. На заяву позивача про здійснення перерахунку пенсії з моменту її призначення, відповідач надав відповідь про відмову.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку з відсутністю у трудовій книжці позивача відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, відповідачем при призначенні пенсії було враховано уточнюючу довідку від 15 травня 1993 року, видану Коростишівським заводом "Електроприлад" про право на пільгову пенсію по Списку №1 за період роботи з 30 травня 1979 року до 15 травня 1993 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , особа з інвалідністю І групи, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області з 1993 року та отримує пенсію, як інвалід І групи з 2007 року, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.8-9).

З січня 1970 року до березня 1994 року позивач пропрацював на заводі Електроприлад у м.Коростишів на посаді штампувальника гарячих пресів, про що зазначено у його трудовій книжці.

Вказана професія коваля-штампувальника віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162. Вказана професія передбачена і Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, що є чинною на даний момент.

Оскільки, трудовий стаж роботи позивача на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, становить 24 роки, на думку позивача, він має право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Отримавши відповідь на свою заяву про розміри та складові його пенсії позивач дізнався, що період роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року не врахований в пільговий стаж, так, як в пенсійній справі є наявна уточнююча довідка про пільговий характер роботи з 30 травня 1979 року до дати видачі довідки 15 травня 1993 року Коростишівським заводом Електроприлад, вхідний номер довідки відсутній.

З метою визнання цієї відмови неправомірною та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням пільгового періоду, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із відповідним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 3 червня 2019 року у справі №240/3293/19 визнано протиправними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії та зобов`язано Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. В решті позовних вимог - визначення часу проведення перерахунку (05.08.1993р.) - відмовлено за їх передчасністю. (а.с.10-16).

Дане рішення оскаржувалось, проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі №240/3293/19 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 3 червня 2019 року - без змін (а.с.17-20).

На виконання вказаного рішення, відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 7 жовтня 2019 року.

Позивач із таким виконанням рішення суду не погоджується, вважає що під час розгляду справи №240/3293/19 встановлено, що період його роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника) віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах і він має право на перерахунок пенсії з часу її призначення.

З питання здійснення належного перерахунку пенсії, 23 жовтня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та виплату недоотриманих сум з моменту її призначення (з 1993 року) з урахуванням періоду роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.21).

У відповідь на заяву відповідачем надіслано лист від 7 листопада 2019 року №Х-4837, за змістом якого вбачається, що відповідач відмовляє у проведенні перерахунку з дати призначення пенсії з огляду на те, що право позивача на отримання пільгової пенсії за період з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року не підтверджено відповідними довідками, що уточнюють характер роботи, тому відповідач вважає за можливе провести перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду лише з моменту набрання законної сили постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року (а.с.22).

Не погоджуючись з таким трактуванням змісту рішення суду у справі №240/3293/19, яким встановлено, що вказаний період роботи з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року дає позивачу право на пільгову пенсію, позивач звернувся до відповідача повторно з аналогічною заявою, роз`яснивши у останній, що рішення суду встановило таке право за весь час призначення йому пенсії, а не з моменту прийняття судом рішення (а.с.23).

На вказану заяву позивачем отримана відповідь від 6 грудня 2019 року №Х-5522, якою відповідач повторно відмовив у проведенні перерахунку з дати призначення пенсії з огляду на відсутність такої можливості з мотивів, викладених у попередній відповіді від 7 листопада 2019 року №Х-4837 (а.с.24).

Вважаючи, таку відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогами чинного законодавства та порушує його право на отримання пенсії, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж повинен був бути врахований при призначенні позивачу пенсії у 1993 році, тобто вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії з дати призначення пенсії є обґрунтованими та законними.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-1V), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Згідно зі статтею 8 Закону №1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами аб.10 ч.3 ст.24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 33 Закону №1058-IV закріплено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи -100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Згідно з положеннями частини 1 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У відповідності до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 16 Розділу XV Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з положеннями пункту а частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні вимоги містяться і у статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, у рішенні суду від 3 червня 2019 року у справі №240/3293/19, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, судом встановлено, що період роботи позивача з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року не врахований у пільговий стаж, оскільки в пенсійній справі є наявна уточнююча довідка про пільговий характер роботи з 30 травня 1979 року до дати видачі довідки, 15 травня 1993 року, Коростишівським заводом "Електроприлад", вихідний номер довідки відсутній.

Надання підтверджуючих документів та період роботи з 30 травня 1979 року до 5 травня 1993 року не може розцінюватися пенсійним органом, як доказ відсутності попереднього періоду роботи на відповідній посаді.

Таким чином, суди під час розгляду справи №240/3293/19 дійшли висновку, що факт роботи позивача у період з 2 квітня 1970 року до 30 травня 1979 року на посаді, визначеної Списком №1 підтверджений наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а тому у відповідача не було правових підстав для того, щоб не включати вказаний період роботи позивача до пільгового стажу.

Вказаними вище рішеннями судів, встановлено наявність у позивача такого права не з моменту набрання законної сили відповідними рішеннями, а за весь минулий час, протягом якого він отримував пенсію. Таким чином, Житомирський окружний адміністративний суд, з висновками якого погодився Сьомий апеляційний адміністративний суд не встановлював виникнення у позивача такого права з моменту прийняття судом рішення, а констатував наявність того права з часу призначення пенсії.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки рішенням суду у справі №240/3293/19 встановлено неправомірність дій (бездіяльності) органу пенсійного фонду у незарахуванні пільгового стажу позивачу, отже цей пільговий стаж повинен був бути врахований при призначенні позивачу пенсії у 1993 році, тобто вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії з дати призначення пенсії є обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.