Справа № 420/7537/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 420/7537/20

адміністративне провадження № К/9901/10225/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 420/7537/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікія Фрут» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікія Фрут» (далі - ТОВ «Фенікія Фрут») звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №63224 від 10.07.2020 року про відповідність ТОВ «Фенікія Фрут» критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «Фенікія Фрут» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1783592/39175431 від 30.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 22.06.2020 року, виписаної ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 84 442,62 грн., в тому числі ПДВ на суму 14 073,77 грн.;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати днем фактичного надходження податкову накладну №8 від 22.06.2020 року, виписану ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 84442,62 грн., в тому числі ПДВ на суму 14073,77 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1797824/39175431 від 04.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 25.06.2020 року, виписаної ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 365 904,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 60 984,00 грн.;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати днем фактичного надходження податкову накладну №12 від 25.06.2020 року, виписану ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 365 904,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 60 984,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1797825/39175431 від 04.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 29.06.2020 року, виписаної ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 310 210,08 грн., в тому числі ПДВ на суму 51 701,00 грн.;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати днем фактичного надходження податкову накладну №13 від 29.06.2020 року, виписану ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 310 210,08 грн., в тому числі ПДВ на суму 51 701,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1797823/39175431 від 04.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 30.06.2020 року, виписаної ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 280 572,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 46 762,00 грн.;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати днем фактичного надходження податкову накладну №14 від 30.06.2020 року, виписану ТОВ «Фенікія Фрут» на загальну суму 280 572,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 46 762,00 грн.;

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник чітко не вказав, яку норму права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду (в контексті предмета спору у цій справі).

Крім того, скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відсутність у судових рішенням посилання на постанови Верховного Суду не є свідченням наявності підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У поданій касаційній скарзі скаржник фактично просить переоцінити наявні у матеріалах справи докази, що виходить за межі касаційного перегляду.

Отже, касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначеної підстави для касаційного оскарження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 420/7537/20 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов