Справа № 160/12401/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій позивачка просить:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем двічі визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік та 2018 рік, проте вказані дії суперечать діючому законодавству. Щодо визначення податкового зобов`язання за 2019 рік, то відповідачем невірно застосовано ставку податку.
Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачка є власником нежитлових будівель за адресами: АДРЕСА_1 ) площею 737,8 кв.м. та АДРЕСА_1 , площею 2,9 кв.м.
Не погодившись із цим податковим повідомленням-рішенням позивачкою подано скаргу до Державної податкової служби України.
Таким чином, контролюючий орган визнав, що за наявності чинного податкового повідомлення-рішення повторне винесення податкового повідомлення-рішення за той самий період та за той самий об`єкт нерухомості законодавством не передбачено.
Крім того, в листі від 09.09.2020 року ДПС України зазначено, що рішенням ДПС від 18.04.2019 №3136/Т/99-99-11-05-01-25 залишено без змін №76/04-36-53-53 від 31.01.2019 року.
Стосовно суми грошового зобов`язання за 2019 рік суд зазначає, що згідно пп.266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в м. Дніпропетровську встановлено рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 №7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».
Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік та 2019 році на території м.Дніпра визначені рішенням Дніпропетровської міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», їх конкретизовано у додатку №1 до вказаного рішення в залежності від зони розташування та типу призначення нерухомості.
Із розрахунку до податкового повідомлення-рішення, що оскаржується, вбачається, що грошове зобов`язання нараховане за нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_1 (площа 737,8 кв.м) та АДРЕСА_1 (площа 2,9 кв.м.).
Так, позивачка є фізичною особою - підприємцем, основним видом діяльності є допоміжне обслуговування наземного транспорту (Код КВЕД 52.21), у зв`язку з провадженням основного виду діяльності і використовується об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2019 №157390568 нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 є спорудами автостоянки, а будівля площею 2,9 кв.м. є приміщенням охорони.
Окрім того, серед видів діяльності: освіта у сфері спорту та відпочинку (код КВЕД 85.51) та діяльність фітнес-центрів (код КВЕД 93.13).
Згідно п.4.4, ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території м.Дніпра на 2018 рік та 2019 роки деталізовано у додатку №1 до рішення Дніпропетровської міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».
Так, згідно з вказаним рішенням ставка податку визначається в залежності від зони розташування та типу призначення нерухомості. Так, належні мені будівлі за адресами: АДРЕСА_1 (площа 737,8 кв.м) та АДРЕСА_1 (площа 2,9 кв.м.), відповідно до визначення зони розташування, яке міститься у примітці 1 до додатку №1 рішення від 06.12.2017 №12/27, розташовані у II зоні.
Згідно додатку №1 до рішення від 06.12.2017 №12/27 будівлі транспорту інші, які належать фізичним особам розташовані у II зоні оподатковуються за ставкою 0,100, теж саме стосується і об`єктів нерухомого майна з призначенням «Зали спортивні інші», до яких застосовується ставка оподоткування 0,100.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 становив 4173 грн., отже сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік за належні мені будівлі за адресами: АДРЕСА_1 (площа 737,8 кв.м) та АДРЕСА_1 (площа 2,9 кв.м.) за 2019 рік становить 3090 грн. 94 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідач не довів правомірність прийнятих ним рішень, а тому позов слід задовольнити.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова