Справа № 460/9019/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року м. Рівне №460/9019/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» (далі позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 25.11.2020 № UA204020/2020/000216/2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» подано до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA204020/2020/034904 від 25.11.2020 щодо митного оформлення товару 1: алюмінієвий масляний бак розміром 62*67*45, (186л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 1/4 BSP отвором), арт. 6559 80шт, металевий масляний бак розміром 31*51*110, (173л), з віконцем (з плитою 2В-ЗВ-4В і 1 1/4» BSP отвором), арт. 6560 20шт; товар № 2: Телескопічні гідроциліндри лінійної дії для сідлових тягачів: Телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FЕ Т 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 04/65 2шт. Телескопічний циліндр арт. 190-5-5250 FЕ 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт, кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 02- 1шт. До митної декларації надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контакту. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості. Позивач вказує, що таке рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару, а підстав для витребування додаткових документів не існувало. Просить задовольнити позов повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що за митною декларацією були подані супровідні документи, які не є достатніми для визнання заявленої митної вартості товару за першим методом та містять розбіжності. Зазначає, що на вимогу митниці декларантом не було подано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, тому митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Оскільки декларантом подано документи, які на думку митниці фактично не підтверджують заявлену позивачем вартість товару, рішення про коригування митної вартості, прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

08 грудня 2020 року позовна заява надійшла до суду.

14 грудня 2020 року ухвалою суду позовна заява залишалася без руху.

18 грудня 2020 року позивач подав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви та приєднання документів.

23 грудня 2020 позивач подав клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

11 січня 2021 року ухвалою суду повернуто позивачу надмірно сплачений судовий збір.

11 січня 2021 року ухвалою суду продовжений процесуальний строк на усунення недоліків позову.

25 січня 2021 року позивач подав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви та приєднання документів.

28 січня 2021 року позивач подав клопотання про долучення доказів.

01 лютого 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

01 квітня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини спору, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд враховує наступне.

17 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» та компанією Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. ve Tic. LTD. STI. укладено контракт № 17/04/2018.

Відповідно до п.1.1. даного Контракту, продавець продає, а покупець купує гідроциліндри і запасні частини до сідельних тягачів, найменування, асортимент та ціна якого перераховані у відповідній Специфікації до цього контракту, що є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна товару на дату його замовлення вказується в інвойсі на кожну поставку.

Згідно п. 2.3. Контракту, остаточна ціна контракту складається з вартості товару, поставленого на підставі цього Договору, згідно інвойсів на кожну партію поставки товару, сформованих протягом дії цього контракту

Згідно із п. 3.1. цього ж Контракту, продавець поставляє товар покупцю на умовах, зазначених в Контракті, відповідно до «EXWORKS KONYA».

Судом встановлено, що згідно зазначеного Контракту, декларантом було придбано товар на суму 43927,90 доларів США, а саме:

товар № 1 - алюмінієвий масляний бак розміром 62*67*45, (186л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 1/4 BSP отвором), арт. 6559 80шт, металевий масляний бак розміром 31*51*110, (173л), з віконцем (з плитою 2В-ЗВ-4В і 1 1/4» BSP отвором), арт. 6560 20шт;

товар № 2 - телескопічні гідроциліндри лінійної дії для сідлових тягачів: телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FЕ Т 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 04/65 2шт. Телескопічний циліндр арт. 190-5-5250 FЕ 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт, кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 02- 1шт. Телескопічний циліндр арт. 245-8-2080 UCB - 5 комплектів. До комплекту входять: циліндр - 1шт, кріплення SBR 04/50-62 - 2шт, кріплення CRDL 06/65-50 - 1шт.

Вартість вказаної господарської операцій підтверджується інвойсом від 17.11.2020 № GMM059, корект-інвойсом від 19.11.2020 № GMM055 та платіжним дорученням № МТ103 від 04.11.2020, у відповідності до якого вартість товару була сплачена покупцем в повному розмірі.

З метою митного оформлення товару Поліській митниці Держмитслужби було подано митну декларацію № UA204020/2020/034904 та передбачений МК України перелік документів. Зокрема, в підтвердження митної вартості, що була визначена на основі першого методу декларант подав:

- зовнішньоекономічний контракт №17/04/2018 від 17.04.2018;

- проформу-інвойс № Рr. 1702587 від 07.08.2020 та проформу-інвойс № 1702613 від 21.10.2020;

інвойс № GMM059 від 17.11.2020 та корект-інвойс № GMM055 від 19.11.2020; (корект-інвойс був наданий у зв`язку з тим, що у попередньому інвойсі іноземною компанією Gemma Otomotiu Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. було допущено помилку стосовно кількості товару);

- лист від Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. до митного органу про те, що в інвойсі від 17.11.2020 було допущено помилку;

- платіжне доручення від 04.11.2020; ;

- декларацію країни експорту від 17.11.2020 № MRN20060500EX15619, яка підтверджує достовірність та реальність господарської операції, покладеної в основу заявленої декларантом митної вартості товару.

За результатами розгляду поданих документів, в процесі здійснення процедури митного контролю відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 2 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари.

На підставі цього, 25.11.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA204020/2020/000216/2.

У графі 33 спірного рішення наведені обставини його прийняття, зокрема вказано, що:

1. Згідно пункту 3.1. Контракту від 17.04.2018 № 17/04/2018 умовами поставки товару є «EXW-Стамбул», що суперечить інформації, зазначеній в інвойсі від 17.11.2020 № GMM059 «EXW-Konya»;

в електронній базі митного органу міститься дві копії зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.04.2018 № 17/04/2018, в яких п. 3.1. суперечать один одному в частині пункту поставки «EXW-Konya - EXW-Стамбул»;

до митного оформлення разом з МД надано платіжне доручення від 04.11.2020 № МТ103 як підтвердження оплати товару по проформі-інвойс від 07.08.2020 № 1702587. Згідно наданої проформи-інвойс вартість товару «телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FET» - 939 USD/шт., в той час як вартість за даний товар згідно інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 - 939,25 USD/шт.;

вартість товару «Алюмінієвий масляний бак розміром 35*35*140 (171 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт. 6561» - 138 USD/шт., вартість по інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 -138,12 USD/шт.;

вартість товару «Алюмінієвий масляний бак розміром 62*67*45 (186 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт. 6559» -128 USD/шт.;

вартість по інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 127,50 USD/шт.

До митного оформлення подано декларацію країни експорту від 17.11.2020 № MRN20060500EX15619, в якій йде посилання на рахунки-фактури, які до митного оформлення не надано.

Пункт 3 графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів містить також відомості, що у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно ст. 53, ст. 54 МК України: 1) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями; 3) рахунки-фактури, на підставі яких здійснювався експорт товарів та які зазначено в декларації країни експорту від «3117.11.2020 № MRN20060500EX15619».

Згідно пункту IV графи 33 оскарженого рішення, у зв`язку з неподанням додаткових документів, що витребовувались митним органом, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, на основі раніше визнаних митним органом митних відомостей: Товар № 2: телескопічні гідроциліндри лінійної дії, телескопічний циліндр 3,78 USD/кг (митна декларація № UA110080/2020/004130 від 26.08.2020). Числове значення митної вартості товару № 2 становить 935792,0051грн (32980,5000 USD).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Таким чином, до виключних повноважень митного органу належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в митного органу обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Системний аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи, необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналізуючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою його прийняття є відсутність усіх даних необхідних для визначення митної вартості товарів за методом обраним декларантом у документах поданих до митного оформлення, а також наявність розбіжностей у таких документах.

Надаючи правову оцінку висновкам митного органу про розбіжності у поданих декларантом до митного оформлення документах, а також перевіривши їх фактичну відповідність закону, суд зазначає наступне.

Щодо пункту 1 графи 33 спірного рішення відповідача.

Позивачем не заперечується та обставина, що між ним та Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. укладено не один зовнішньоекономічний контракт. Дану обставину підтверджує і відповідач з посиланням на електронну базу митного органу, в якому містяться два таких контракти.

Суд зауважує, що законодавство України жодним чином не обмежує в укладенні міжнародних контрактів на різних умовах (в даному випадку з різними пунктами поставки), більше того, не обмежує у кількості таких контрактів.

В той же час відповідачем не надано жодних доводів та пояснень з приводу того, чому під час митного оформлення ним було обрано із електронної бази зовнішньоекономічний контракт відповідно до якого умовами поставки було «EXW-Стамбул», в той час як існував ще один Контракт, згідно якого умовами поставки було «EXW-Konya», про що зазначено у рішенні про коригування митної вартості.

Отже, має місце ситуація, коли позивач подав до митного оформлення зовнішньоекономічний контракт № 17/04/2018 від 17.04.2018, пунктом 3.1. якого умовами поставки було «EXW-Konya», проте відповідачем було свідомо обрано з електронної бази зовнішньоекономічний контракт № 17/04/2018 від 17.04.2018 з іншими умовами поставки, а саме «EXW-Стамбул».

З огляду на вказане посилання відповідача у спірному рішенні на зовнішньоекономічний контракт відповідно до якого умовами поставки було «EXW-Стамбул» є безпідставними та необґрунтованими.

Також є неприйнятними доводи відповідача щодо розбіжності у вартості товарів № 1 ТА № 2 з огляду на таке.

Як наведено у оскаржуваному рішенні, до митного оформлення разом з МД надано платіжне доручення від 04.11.2020 № МТ103 як підтвердження оплати товару по проформі-інвойс від 07.08.2020 № 1702587. Згідно наданої проформи-інвойс вартість товару «телескопічний циліндр арт.190-5-7130 FET» - 939 USD/шт., в той час як вартість за даний товар згідно інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 - 939,25 USD/шт.; вартість товару «Алюмінієвий масляний бак розміром 35*35*140 (171 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт.6561» - 138 USD/шт., вартість по інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 -138,12 USD/шт.; вартість товару «Алюмінієвий масляний бак розміром 62*67*45 (186 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт.6559» -128 USD/шт.; вартість по інвойсу від 17.11.2020 № GMM059 та корект-інвойсу від 19.11.2020 № GMM055 127,50 USD/шт.

При цьому, суд звертає увагу на те, що товарами, вартість яких була визначена митним органом безпосередньо в оскаржуваному рішенні є товар № 2 - телескопічні гідроциліндри лінійної дії для сідлових тягачів: телескопічний циліндр арт.190-5-7130 FЕ Т 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 04/65 2шт; телескопічний циліндр арт.190-5-5250 FЕ 10 комплектів. До комплекту входять: циліндр 1шт, кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 02 - 1шт та телескопічний циліндр арт.245-8-2080 UCB - 5 комплектів. До комплекту входять: циліндр - 1шт, кріплення SBR 04/50-62 - 2шт, кріплення CRDL 06/65-50 - 1шт.

Але вартість таких товарів як алюмінієвий бак розміром 35*35*140 (171 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт.6561 - 138 USD/шт. та алюмінієвий бак розміром 62*67*45 (186 л), з віконцем (з плитою 2В-3В-4В і 1 ? BSP отвором), арт.6559 - 128 CJSD/шт., які також зазначені у спірному рішенні, рішенням Поліської митниці Держмитслужби не коригувалася.

Жодних пояснень з даного приводу відповідачем не надано.

З приводу розбіжностей у вартості товару № 2 судом встановлено, що згідно наданої проформи-інвойс № Рг. 1702587 від 07.08.2020, вартість товару становить 939 USD/шт., а згідно інвойсу і № GMM059 від 17.11.2020 та корект-інвойсу № GMM055 від 19.11.2020 - 939,25 USD/шт.

Разом з тим, суд звертає увагу, що проформа-інвойс (іншими словами рахунок-проформа) у міжнародній комерційній практиці документ, виписаний до того, як стає відомою повна інформація про товари; містить відомості про ціну товару, але не є розрахунковим документом (не виконує головної функції рахунку як платіжного документа), бо він не містить вимоги про сплату зазначеної в ньому суми; може бути виписаний на ще не відвантажений товар, щоб повідомити покупця про основні характеристики товару).

Відмінність проформи-інвойсу від основного інвойсу полягає у тому, що деякі дані, наприклад, кількість або ціна одиниць, в проформі-інвойсі попередні, і можуть змінитися в процесі узгодження остаточного замовлення. Також можуть змінитися моделі або артикули деяких виробів, наприклад, ідентичні за змістом і формою, але різні за кольором.

В даному випадку має місце саме така ситуація, коли ціна одиниць за проформою-інвойсом та інвойсом дещо відрізняється, проте така різниця становить менше 1долара США на одиниці товару.

Проформа-інвойс № Рг. 1702587 датована ще 07.08.2020 року. Відповідно ціни зазначені у ній, відповідають вартості товарів, встановлених іноземною компанією станом на 07.08.2020.

Як відомо, карантинні обмеження, введені задля запобігання поширенню коронавірусу по всьому світу, вплинули на обсяги міжнародних перевезень. Відтак, здійснити ввезення товару на територію України позивачу вдалося лише у листопаді 2020 року. Очевидно, ціни на деякі товари мають властивість коливатися в залежності від багатьох чинників та факторів. В даному випадку мала місце саме така ситуація, що підтверджується долученими копіям копії прайс-листів.

У відповідності до п. 2.1. контракту № 17/04/2018, від 17.04.2018 року між Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. та TOB «АВМ Груп Україна», ціна Товару на дату його замовлення вказується в інвойсі на кожну поставку.

Таким чином, судом встановлено, що дійсна вартість товару «телескопічний циліндр арт.190-5-7130 FET» на момент ввезення вказаного товару на територію України вказана у корект-інвойсі від 19.11.2020 № GMM055 котрий був наданий митному органу безпосередньо під час митного оформлення.

Слід наголосити на тому, що ТОВ «АВМ Груп Україна» сплатило вартість товару по проформі-інвойсу № Рг. 1702587 від 07.08.2020 та № 1702613 від 21.10.2020 в сумі 44269USD. Тобто, вартість товарів котра була сплачена позивачем є вищою на 341,1USD ніж сума, котра зазначена в інвойсі № GMM059 від 17.11.2020 та корект-інвойсі № GMM055 від 19.11.2020.

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що розбіжність у наведених вище документах підтверджується належними та допустимими доказами, які, доречно буде зауважити, були у наявності відповідача на момент розмитнення імпортованих товарів.

Щодо того, що до митного оформлення подано декларацію країни експорту від 17.11.2020 № MRN20060500EX15619, в якій йде посилання на рахунки-фактури, які до митного оформлення не надано, то варто нагадати, що ч. 2 ст. 53 МК України визначений перелік документів, що надаються декларантом митному органу, які підтверджують митну вартість. А ч. 3 ст. 53 МК України визначений перелік документів, які надаються у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив, зокрема, на правильність визначення митної вартості. При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Тому, посилання відповідача на ненадання рахунків-фактури, які зазначені у декларації країни експорту від 17.11.2020 № MRN20060500EX15619 є безпідставними з урахуванням наведених вище положень права.

Таким чином, позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, внаслідок чого спірне рішення про коригування митної вартості підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо ненадання декларантом додатково витребуваних митним органом документів суд зазначає, що перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, що наведений у частині третій статті 53 МК України є виключним: (1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; (2) у разі якщо документи містять ознаки підробки; (3) у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас судом встановлено, що основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 МК України, декларант позивача митному органу надав у повному обсязі, такі документи не містили розбіжностей та ознак підробки, а також підтверджували усі складові митної вартості товару. З огляду на викладене, вимога митного органу адресована декларанту надати додаткові документи була прийнята з порушенням ч. 3 ст. 53 МК України.

Окрім цього, відповідно до установленої прецедентної практики Верховного Суду, зокрема в постанові від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації № UA204020/2020/034904, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на викладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2020/216/2 від 25.11.2020 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування відповідного рішень суб`єкта владних повноважень, тому, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3699,96гривень згідно з фіскальним чеком від 15 грудня 2020 року № , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3699,96 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25 листопада 2020 року № UA204020/2020/000216/2 в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у сумі 3699,96грн (три тисячі шістсот дев`яносто дев`ять гривень, 96коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-А, офіс 107; );

2) Відповідач - Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 104; ).

Суддя Т.О. Комшелюк