Справа № 520/5420/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

06.04.2021 № 520/5420/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення виконавчого збору №43030605 від 11.11.2020.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

В обґрунтування клопотання зазначено, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача, тому з урахуванням ст. 8 Закону України "Про судовий збір" представник позивача просить суд звільнити від сплати судового збору.

Дослідивши вказане клопотання та перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 133 КАС України вказано, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" закріплюють обставини та умови за яких суд може звільнити сторону від сплати судового збору.

Зокрема, частиною другою вказаної статті Закону встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення сторони від його сплати.

Так, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Європейський Суд неодноразово, зокрема, у справі "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії", наголошував на тому, що судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Також, Європейський Суд зазначав про необхідність дотримання з однієї сторони балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Тобто, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження неможливості сплати судового збору надано суду відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01.01.2020 по 30.09.2020. У даних відомостях зазначено інформацію лише за три квартали 2020 року, а не за повний календарний рік, як того вимагають положення п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

За наведених обставин, проаналізувавши надані позивачем документи суд доходить до висновку, що такі не містять повної інформації про майновий стан особи. Надана довідка Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 не може вважатися достатньою підставою для висновку про те, що майновий стан заявника не дозволяє сплатити судовий збір при зверненні до суду, адже не є джерелом відомостей про усі ймовірні його доходи.

Відтак, позивачем не подано достатніх доказів, із урахуванням яких суд може розглянути клопотання та об`єктивно встановити майновий стан особи в цілях вирішення процесуального питання про звільнення від сплати судового збору. Такими доказами може слугувати зокрема належним чином засвідчені: довідка органів Державної податкової служби України про розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків із інших джерел за весь 2020 рік, відомості центру зайнятості про отриманий розмір допомоги по безробіттю, копія трудової книжки із відомостями про останнє місце роботи та дату звільнення, тощо.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі №9901/166/19 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі №215/4837/18.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, тому підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені у клопотанні не можуть бути визнані поважними, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович про скасування постанови - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин