Справа № 425/2133/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року справа №425/2133/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 425/2133/20 (головуючий суддя І інстанції Свергун І.О.), складеного в повному обсязі 20 січня 2021 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просила:

визнати протиправним, скасувати адміністративний протокол серії АП № 2/424673 від 07 лютого 2017 року, складений інспектором роти Олійником Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області за статтею 124 КУпАП та закрити провадження у справі;

зобов`язати відповідача видалити відомості щодо складання даного протоколу в ІП Адмінпрактика Інформаційно - телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України;

зобов`язати відповідача виплатити позивачці суму моральної шкоди у розмірі 35000 грн на її картковий рахунок в ПриватБанку АТ КБ ПРИВАТБАНК номер картки НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 (а.с. 1-3).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 425/2133/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області в частині позову про визнання протиправним та скасувати адміністративний протокол серії АП № 2/424673 від 07 лютого 2017 року, складений інспектором роти Олійником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за статтею 124 КУпАП та закритті провадження у справі; передано до Луганського окружного адміністративного суду адміністративну справу в частині вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області видалити відомості щодо складання протоколу в ІП «Адмінпрактика» Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 35000 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області видалити з ІП «Адмінпрактика» Інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 424673 за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 113-117).

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 425/2133/20 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що відповідно до довідки Управління превентивної діяльності ГУНП від 29 жовтня 2020 року № 13/2217, згідно бази даних Національної поліції України 24 лютого 2017 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Дніпровського відділу поліції ГУНП капітаном поліції Олійником В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 424673 за фактом вчинення 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

24 квітня 2017 року за результатами розгляду Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 останню визнано винною у вчиненні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, що і призвело до внесення відповідних даних до ІП Адмінпрактика Інформаційно - телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України.

Посилався на висновки Верховного Суду у справі № 804/4461/17.

Вказав, що матеріалами справи не підтверджено понесення позивач витрат на поштові відправлення (а.с. 125-130).

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, надала клопотання про стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

05 квітня 2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління.

05 квітня 2021 року від позивача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , місце народження м. Донецьк, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 (арк. спр. 9-11, 15).

24 лютого 2017 року інспектором з дорожнього нагляду СПДВП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 424673, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Дніпро, місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_5 , 07 лютого 2017 року о 18-40 в Дніпровському районі, керуючи автомобілем Хонда Сіті, н/з НОМЕР_6 , по Полтавському шосе, в районі АЗС «Амік» змінила напрямок руху ліворуч та скоїла зіткнення з іншим транспортним засобом, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (арк. спр. 80).

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року по справі № 175/739/17 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (арк. спр. 84).

Згідно з витягом з ІП «Адмінпрактика» Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» вказана інформаційна система містить відомості про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Краматорськ Донецької області, місце проживання: АДРЕСА_3 , адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, скоєного 07 лютого 2017 року, транспортний засіб HONDA CITY, державний номер НОМЕР_6 , на підставі протоколу від 24 лютого 2017 року № АП2/424673, а також про накладення стягнення (арк. спр. 6).

Спірним питанням даної справи є правомірність заявлених вимог позивача про зобов`язання видалення відомості в ІП Адмінпрактика Інформаційно - телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 424673 за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний протокол складено не на позивача, відтак вимоги щодо видалення інформації з бази даних є правомірними.

При цьому, суд відмовив у задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення виключно в межах апеляційної скарги, тобто надає оцінку правомірності задоволення частини позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України Про захист персональних даних від 01 червня 2010 року № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Згідно ст. 5 Закону № 2297-VI, об`єктами захисту є персональні дані.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2297-VI персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.

Відповідно до п. 6. ч. 2 ст. 8 Закону № 2297-VI суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2297-VI збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Статтею 15 Закону № 2297-VI встановлено, що персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.

Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі:

1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом;

2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником бази, якщо інше не передбачено законом;

3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого;

4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

Персональні дані, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом, видаляються або знищуються відповідно до вимог закону.

Таким чином, даною нормою чітко визначений перелік підстав видалення або знищення персональних даних щодо певної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону № 580-VIII в рамках інформаційно-аналітичної діяльності поліція формує бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Частина 2 ст. 25 Закону № 580-VIII регламентує, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону № 580-VIII поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону № 580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Частиною 3 ст. 7 Закону № 580-VIII встановлено, що здійснення заходів, що обмежують права і свободи, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Згідно з пунктом 1.3 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2009 року № 436, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2009 р. за № 1256/17272, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Положення № 436), інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Пунктом 3.1 Положення № 436 визначено, що інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ІІПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості щодо, зокрема, осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, щодо яких уповноваженими на те працівниками ОВС згідно зі статтями 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) складено протоколи про адміністративні правопорушення, а органами (посадовими особами), які розглядали ці справи, було винесено постанови, передбачені статтею 284 КУпАП.

Пунктом 4.2 Положення № 436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 4.3 Положення № 436 розпорядником ІІПС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС.

Повноваження розпорядника ІІПС на регіональному рівні надаються управлінням (відділам) інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС, УМВС.

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 серпня 2017 року № 676, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2017 р. за № 1059/30927 (далі Положення № 676), Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).

Пунктом 1 розділу ІІІ Положення № 676 визначено, що інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування, зокрема, тимчасових наборів даних, що створюються в процесі діяльності поліції та використовуються для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вбачається з матеріалів справи, що протокол про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2017 року серії АП2 № 424673 було складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Дніпро.

Також матеріалами справи підтверджується, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року по справі № 175/739/17 за наслідками розгляду вищевказаного протоколу притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено, а постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності винесено щодо іншої особи, а не щодо позивача - ОСОБА_1 , з якою співпадають лише прізвище та ім`я.

Проте, до ІП «Адмінпрактика» Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» внесено відомості саме щодо позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу АП2/424673 та постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року.

Відтак, відповідачем протиправно та за відсутності визначених законом підстав внесено відомості до ІП «Адмінпрактика» Інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 424673 за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак озовні вимоги щодо видалення цих даних є правомірними.

Вищевказані висновки суду спростовують доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій органу.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на практику Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, оскільки врахування висновків судів апеляційної інстанції не передбачено вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи апеляційної скарги щодо посилання на висновки Верховного Суду у справі № 804/4461/17 колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки правовідносини, якім надавалась оцінка судами в межах даної справи та предмет перегляду Верховним Судом у зазначеній справі не є тотожними.

При цьому, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на відправлення поштової кореспонденції у розмірі 96,70 грн. (а.с. 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції в судовому рішення помилково зазначив, що відповідачем по справі доведено, що ним вказана достовірна інформація щодо позивача спростовується вищевикладеними висновками як суду першої так і апеляційної інстанції.

Інших доводів на спростування таких висновків апелянтом не наведено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Щодо понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи судові витрати позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції склали 272,50 грн., а саме: витрати на проїзд у розмірі 135,30 грн. та витрати на відправлення поштової кореспонденції 137,20 грн. (68,60*2), які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 425/2133/20 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) понесені нею судові витрати у розмірі 272 гривні (двісті сімдесят дві гривні) 50 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 07 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць