Справа № 240/35/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/35/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 гривень у ВП №62243946;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 гривень у ВП №62243946.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що у Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження ВП №62243946 з примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19, яким зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 24 січня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75%. заробітку. В межах вказаного виконавчого провадження ВП №62243946 відповідачем була винесена оскаржувана постанова від 16.12.2020 про накладення на управління штрафу в розмірі 10200,00 гривень за невиконання рішення суду у справі №240/3817/19.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки відповідно до частини 2 статті 56 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" збільшення пенсії постраждалим від Чорнобильської катастрофи на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 20 річний стаж для чоловіків, здійснюється лише у випадку призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Так, розмір пенсії ОСОБА_1 , який був визначений на виконання рішення суду у справі №240/3817/19 з урахуванням положень частини 2 статті 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становив 1624,32 гривень (1510,44 грн. - основний розмір пенсії; 113,88 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до ліквідаторів аварії на ЧАЕС 3 категорії). Оскільки в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився, а тому виплата пенсії продовжилась у попередньому розмірі. З огляду на зазначене, позивач вважає що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19 виконано ним у повному обсязі, а тому підстави для застосування до нього штрафних санкцій відсутні.

Ухвалою від 28 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/35/21 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01 лютого 2021 року 11:30.

01 лютого 2021 року до суду надійшов відзив відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що 20.11.2020 та 24.11.2020 державним виконавцем надсилались до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимоги про надання доказів виконання судового рішення у справі №240/3817/19. У відповідь на вказані вимоги відповідач 30.11.2020 повторно надав розпорядження від 08.08.2019 №808918, згідно якого розмір пенсії стягувача був зменшений. Вказане, на переконання відповідача, свідчить про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчинило дії (а саме видало розпорядження) з метою не виконання судового рішення у справі №240/3817/19 у спосіб визначений судовим рішенням та виконавчим документом. Саме у зв`язку з цим, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківським А.С. прийнята оскаржувана в даній справі постанова від 16.12.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу в розмірі 10200,00 гривень (а.с.86).

Крім того, 01 лютого 2021 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він просив залучити його до участі в адміністративній справі №240/35/21 в якості третьої особи, оскільки він є стягувачем у виконавчому провадженні ВП №62243946, в межах якого винесено оскаржувану постанову від 16.12.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу за невиконання рішення суду у справі №240/3817/19.

Також в поданих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ухиляється від виконання рішення суду у справі №240/3817/19 по надуманих мотивах. Вказав, що проведений на виконання рішення суду перерахунок його пенсії не може мати наслідком зменшення її розміру, оскільки такий перерахунок повинен проводитись на день винесення судового рішення, а не на час дії Закону України "Про пенсійне забезпечення", який діяв до 2004 року. Більш того, ОСОБА_1 наголосив, що він досяг пенсійного віку у вийшов на пенсію у 2009 році. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повинні застосовуватися заходи, передбачені ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", а тому просив відмовити позивачу в задоволенні позиву (а.с.92).

Ухвалою від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 залучено до участі в адміністративній справі №240/35/21 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

01 лютого 2021 року до суду прибули представники сторін, однак ними до відділу документального забезпечення були подані заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд адміністративної справи №240/35/21 в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено: визнано протиправними дії Житомирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії із збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років згідно з п.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ, а також зобов`язано Житомирське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 24 січня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку. Крім того, стягнуто на користь ОСОБА_1 з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань 770,00 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19 набрало законної сили 11 березня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З метою забезпечення виконання рішення суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19, Житомирський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист від 28 серпня 2019 року №2499/19 про зобов`язання Житомирське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с.43-44).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №240/3817/19 замінено боржника у виконавчому провадженні по виконанню виконавчих листів №2499 2019 та 2500 2019 від 28.08.2019 у справі №240/3817/19 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області.

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) із заявою про примусове виконання рішення суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19.

04 червня 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідівським Андрієм Савелійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62243946 з примусового виконання виконавчого листа від 28 серпня 2019 року №2499/19, виданого Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/3817/19, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 24 січня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку.

Крім того, вказаною постановою боржнику був встановлений строк тривалістю 10 робочих днів для добровільного виконання судового рішення у справі №240/3817/19 (а.с.46).

01 липня 2020 року старшим державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №62243946 винесено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області вимогу про надання письмових доказів виконання рішення суду у справі №240/3817/19, або причини його невиконання боржником (а.с.49).

10 липня 2020 року старший державний виконавець отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області лист від 07.07.2020 №0600-0305-8/31729, в якому боржник повідомив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі № 240/3817/19 та відповідно до виконавчого листа від 28 серпня 2019 року №2499/19, управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 24 січня 2019 року, відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку.

На підтвердження виконання рішення суду боржник в листі від 07.07.2020 №0600-0305-8/31729 зазначив, що частина 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає, що право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж виникає у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якої, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. У такому випадку вимоги статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" враховуються за стаж набутий до 01.01.2004, а розмір пенсії визначається відповідно до вимог раніше діючого законодавства, тобто відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". В свою чергу, частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після 01.01.2004, визначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена у такому порядку відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не може перевищувати максимального розміру пенсії, визначеного законом, який станом на 01.01.2004 становив 150,00 гривень. З урахуванням підвищення на 12 % згідно постанови КМУ від 11.03.2004 №213, розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період роботи на територіях радіоактивного забруднення та з урахуванням норм ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складе 168,00 гривень, тобто веде до зменшення розміру пенсійної виплати.

Враховуючи вказане, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що при проведені перерахунку пенсії, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 по справі № 240/3817/19, розмір пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2019 становить 1624,32 грн., а саме: 1510,44 грн. - основний розмір пенсії; 113,88 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 3 категорії (ліквідатор) пост. № 112 п.5. Однак, у зв`язку з тим, що в результаті проведеного перерахунку, розмір пенсії зменшується, виплата пенсії ОСОБА_1 продовжується у попередньому розмірі (а.с.50-51).

На підтвердження вказаних обставин Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало державному виконавцю копію розпорядження №808918 від 08.08.2019 про здійснений перерахунок (а.с.52).

За наслідками перевірки здійснення Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 по справі № 240/3817/19, 21 вересня 2020 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківський Андрій Савелійович, на підставі статті 63 та частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову, якою наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штраф у розмірі 5100,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду (а.с.62).

Вважаючи вказану постанову від 21.09.2020 про накладення штрафу і ВП №62243946 протиправною, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оскаржило її до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі №240/17618/20 у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити було відмовлено.

20 листопада 2020 року та 24 листопада 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківським Андрієм Савелійович в межах виконавчого провадження ВП №62243946 були винесені вимоги про надання Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області письмових доказів виконання рішення суду у справі №240/3817/19 (а.с.76).

У відповідь на вищезазначені вимоги державного виконавця, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) лист від 25.11.2020 №0600-0305-5/67877, в якому зазначило, що рішення суду виконано добровільно та в повному обсязі. Зокрема, на виконання рішення від 06.05.2019 у справі № 240/3817/19 управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 24 січня 2019 року, відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2019 становить 1624,32 гривень. На підтвердження проведеного перерахунку Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало копію розпорядження №808918 від 08.08.2019 про здійснений перерахунок (а.с.77).

Перевіривши здійснення Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 по справі № 240/3817/19, старший державний виконавець встановив, що боржником був проведений перерахунок внаслідок якого, розмір пенсії стягувача був зменшений, що свідчить про те, що боржник вчинив певні дії, а саме видав розпорядження №808918 від 08.08.2019 з метою не виконання судового рішення у спосіб, визначений у ньому та у виконавчому листі.

У зв`язку з цим, 16 грудня 2020 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківський Андрій Савелійович, на підставі статтей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову, якою наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штраф у розмірі 10200,00 гривень за повторне невиконання рішення суду по справі №240/3817/19 без поважних причин (а.с.78).

Вважаючи оскаржувану постанову від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 гривень у ВП №62243946 протиправною, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Відтак, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Статтею 63 Закону №1404-VIII врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

При цьому, частина 3 статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу до боржника є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання (повторне невиконання) ним рішення суду без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

При цьому суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення (за повторне невиконання судового рішення) можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано (повторно не виконано) боржником без поважних причин, за умови, що боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Перевіряючи наявність підстав для застосування відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу за повторне невиконання рішення суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19, суд встановив наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 Житомирське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було зобов`язано, починаючи з 24 січня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75 % заробітку.

При цьому, з мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що приймаючи його суд виходив з того, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер, у зв`язку з чим позивач має право на перерахунок відповідно до ч.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

На виконання вищезазначеного рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 08 серпня 2019 року згідно з розпорядженням №808918 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2019 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років.

За наслідками проведеного перерахунку, розмір пенсії ОСОБА_1 склав 1624,32 гривень, з них: 1510,44 грн. - основний розмір пенсії; 113,88 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 3 категорії. Однак, у зв`язку з тим, що проведений на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 перерахунок пенсії ОСОБА_1 призвів до того, що розмір його пенсії зменшився, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області продовжило виплачувати йому пенсію у попередньому розмірі, що підтверджується вищезазначеним розпорядженням від 08.08.2019 №808918 (а.с.77 зворотній бік).

Водночас, під час розгляду справи судом було безспірно встановлено та не заперечувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, що здійснюючи на виконання рішення суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , управління застосувало двоскладову формулу, передбачену нормами частини 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" (в редакції закону до внесення змін законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІІ).

Саме застосування вказаної двоскладової формули стало причиною зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 та, як наслідок, стало підставою для висновку державного виконавця про повторне невиконання боржником рішення суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19.

Надаючи оцінку, правомірності дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо правомірності застосування передбаченої частиною 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" двоскладової формули, при виконанні рішення суду від 06.05.2019 у справі №240/3817/19, суд виходить з наступного.

Редакція частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яка діяла до 11 жовтня 2017 року) передбачала, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Станом на дату призначення ОСОБА_1 пенсії (квітень 2009 року) вказана редакція була чинною.

Однак, Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" частину 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в новій редакції, якою передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, нормою частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакціях, які діяли як до 11 жовтня 2017 року так і в новій редакції після зазначеної дати), встановлено право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Однак, редакція зазначеної норми до 11 жовтня 2017 року передбачала пільгове нарахування понаднормового стажу без умови призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Натомість, після змін, внесених Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", частина 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що право на збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, виникає лише у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, суд зазначає, що зміст частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII свідчить про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи умовою призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" стосуються саме "призначення пенсії", а не інших випадків.

Конституційний Суд України у рішенні від 9 лютого 1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зазначає, що в силу вимог статті 58 Конституції України, норма частини 2 статті 56 Закону №796-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII), яка набрала чинності 11.10.2017, не може розповсюджуватись на правовідносини щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки на момент призначення йому пенсії (квітень 2009 року) вказана норма ще не діяла, а її застосування до спірних правовідносин фактично означатиме застосування зворотної дії закону в часі.

Застосування частини 2 статті 56 Закону №796-XII (в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII) можливе лише до правовідносин щодо збільшення розміру пенсій, призначених після 11.10.2017.

Частина 2 статті 56 Закону №796-XII у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії не містила обов`язкової умови - призначення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для виникнення у особи права на збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж.

Крім того, суд наголошує, що у мотивувальній частині судового рішення у справі №240/3817/19 було чітко вказано, що перерахунок призначеної позивачу ( ОСОБА_1 ) пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Вказані обставини також спростовують твердження позивача про те, що судове рішення по справі №240/3817/19 виконано ним в повному обсязі у відповідності до мотивувальної та резолютивної частин, оскільки самим позивачем не заперечується факт того, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 розмір його пенсії зменшився, а тому виплати здійснюються у попередньому розмірі.

Таким чином, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням норм частини 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування", що здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до розпорядження від 08.08.2019 №808918, суперечить нормам законодавства та рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки вчинивши зазначені дії по проведенню перерахунку пенсії позивача із застосуванням зазначеного механізму за наявності рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, відповідач штучно вчинив певні дії та прийняв рішення з метою не виконувати рішення суду, то висновок державного виконавця про повторне невиконання Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 є обгрунтованим.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувана в даній справі постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 16.12.2020 у ВП №62243946 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу в розмірі 10200,00 гривень за повторне невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 прийнята відповідачем обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття, а також на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З приводу протоколів про перерахунок пенсії з пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.114-118), що 03 лютого 2020 року надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як докази на підтвердження виконання позивачем рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19, суд зазначає, що не приймає їх до уваги при вирішенні спірних правовідносин щодо правомірності постанови від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 гривень у ВП №62243946, враховуючи наступне.

Зі змісту вказаних протоколів вбачається, що відображений в них перерахунок пенсії ОСОБА_1 був здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 21 січня 2021 року. Вказане свідчить, що зазначена в цих протоколах від 21.01.2021 інформація з приводу проведеного ОСОБА_1 перерахунку пенсії не була (та могла бути) підставою для висновку державного виконавця про повторне невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19, оскільки зазначений в цих протоколах перерахунок був здійснений вже після прийняття оскаржуваної у даній справі постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 гривень у ВП №62243946.

Висновок про повторне невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19 був зроблений державним виконавцем за наслідками перевірки інформації про виконання боржником рішення, зазначеної у розпорядженні від 08.08.2019 №808918, яке 25 листопада 2020 року (лист вих. №0600-0305-5/67877) надавалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як доказ виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №240/3817/19.

Враховуючи встановлені у ході судового розгляду обставини справи та норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно застосовано до позивача штраф за повторне невиконання судового рішення у повному обсязі без поважних причин.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови, тому у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (вул. Володимирська, 91, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000; ), третя особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович