Справа № 160/12568/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо невиконання визначеної законом процедури повернення надміру сплачених коштів з бюджету у розмірі 893 520 грн. 00 коп. (вісімсот дев`яносто три тисячі п`ятсот двадцять грн. 00 коп.), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод»;
- зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області вжити заходи (видати подання) відповідно до Порядку №787 щодо повернення надміру сплачених коштів з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» в сумі 893520 грн. 00 коп. (вісімсот дев`яносто три тисячі п`ятсот двадцять грн. 00 коп.).
В обгрунтування позову зазначено, що Третім апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 16.04.2019 року у справі №160/8544/18 про визнання незаконним та скасування припису №ДН-1364/262/АВ/П від 27.09.2018 року та постанову №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС від 11.10.2018 року про накладення штрафу. Грошові кошти, стягнуті виконавчою службою на виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.10.2018 №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 про накладення штрафу, яка у подальшому була скасована апеляційним адміністративним судом, не являються шкодою (збитками) в розумінні положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, та підлягають поверненню у встановленому законом порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
11.11.2020 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
23.12.2020 року представником позивача подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовну. В обгрунтування правової позиції зазначив, що резолютивна частина постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 у справі № 160/8544/18 не містить будь-яких зобов`язань з боку Головного управління, в тому числі щодо здійснення дій для повернення надміру сплачених коштів з бюджету на користь ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» в сумі 893520,00 грн. (шляхом складання подання) відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787. Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не було і не є одержувачем коштів, сплачених на виконання постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 15.11.2018 року №ДН1738/255/АВ/ІП-ФС/709 та від 15.11.2018 року №ДН 1738/255/АВ/ТД-ФС/710, які в подальшому скасовані рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №160/8544/18. Проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечував.
24.12.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, заявленій у відзиві та зазначено доводи, аналогічні, викладеним в позовній заяві.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області в період з 17.09.2017 (15 год. 30 хв.) по 21.09.2018 (15 год. 45 хв.) проведено інспекційне відвідування щодо додержання вимог законодавства про працю у ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод»», за результатами якого складений акт від 21.09.2018 № ДН-1364/262/АВ.
Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», а саме: фактичне допущення до роботи осіб без укладення трудового договору.
За результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову від 11.10.2018 № ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 про накладення штрафу на ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» у розмірі 893520,00 грн. на підставі ч.2 ст. 265 КЗпП за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач оскаржив її до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року у справі №160/8544/18 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням по справі №160/8544/18, позивач 02.01.2019 подав апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі №160/8544/18.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року у справі №160/8544/18 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод»» задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року у справі № 160/8544/18 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову шляхом:

- визнання незаконними та скасування припису №ДН-1364/262/АВ/П від 27.09.2018 та постанову № ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 від 11.10.2018 про накладення штрафу;

- стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області судові витрати в загальній сумі 37912,00 грн.

Відповідно до п. 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 17.07.2013 №509, не сплачені у добровільному порядку, штрафи стягуються органами державної виконавчої влади (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України), Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області направило до органів державної виконавчої служби свою постанову про накладення штрафу від 11.10.2018 №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616, яка є виконавчим документом.

Під час судового оскарження постанови № ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 від 11.10.2018 року про накладення штрафу, 18.12.2018 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод" надійшли постанови Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.12.2018 року та від 19.12.2018 року ВП №57910618:

- про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.10.2018 року №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 про накладення штрафу в розмірі 893 520 грн. 00 коп.;

- про стягнення виконавчого збору відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 89 352 грн. 00 коп.

На виконання вищезазначених постанов Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Криворізькии ремонтно-механічний завод" 18.12.2018 року здійснило оплату штрафу в розмірі 893 520 грн. 00 коп. та виконавчого збору в розмірі 89 352 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 18.12.2018 року №76815 і №76816.

19.12.2018 року Саксаганський відділ Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57910618.

У зв`язку зі скасуванням постанови №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616 від 11.10.2018 року про накладення штрафу, позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області із заявою від 30.03.2020 року про повернення надміру сплачених коштів в сумі 893520 грн.

Листом від 24.04.2020 року №2840-16/04 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області повідомило про відсутність підстав для повернення надміру сплачених коштів, оскільки Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не було і не є одержувачем коштів, сплачених на виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.10.2018 року №ДН-1364/262/АВ/ТД-ФС/616, яка в подальшому скасована постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року у справі №160/8544/18.

01.06.2020 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області із заявою про повернення надміру сплачених коштів в сумі 893520 грн.

Листом від 03.06.2020 року №04-10-10/6332 Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області повідомило про те, що рішення судів, подані позивачем, не містять будь-яких зобов`язань щодо повернення коштів у розмірі 893520 грн. на користь ТОВ «Метінвест-КРМЗ».

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо неповернення грошових коштів, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до Порядку № 787, обов`язковою умовою для повернення надміру зарахованих до бюджету коштів є підготовка органами, що контролюють справлення надходжень бюджету, відподвідного подання.

Згідно із п. 10 Порядку № 787 заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння находжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з пи тань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акту платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Судом встановлено, що на виконання постанов Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Криворізькии ремонтно-механічний завод" 18.12.2018 року здійснило оплату штрафу в розмірі 893 520 грн. 00 коп. та виконавчого збору в розмірі 89 352 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 18.12.2018 року №76815 і №76816.

ТОВ "Метінвест-Криворізькии ремонтно-механічний завод" зверталось до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області із заявою щодо формування подання на повернення з бюджету коштів помилково сплаченого штрафу. Проте листом від 24.04.2020 року №2840-16/04 останнє відмовило у формуванні відповідного подання пославшись на відсутність підстав та відсутність даних, які підтверджують перерахування коштів до Державного бюджету України

При цьому, зі змісту платіжного доручення №76815 від 18.12.2018 року про перерахування коштів у розмірі 893520 грн. вбачається, що штрафи сплачені позивачем за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та санкції».

Так, наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року № 11 «Про бюджетну класифікацію» затверджено класифікацію доходів бюджету. Згідно розшифровки бюджетної класифікації, код класифікації 21081100 відповідає таким надходженням до бюджету, як «адміністративні штрафи та інші санкції».

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року № 106 затверджено Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. При цьому, вказаною постановою встановлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі - перелік), згідно з додатком.

За вказаною Постановою КМУ встановлено, що надходження за кодом бюджетної класифікації 21081100 (адміністративні штрафи та інші санкції) контролюють органи ДФС, Держадміністрації та органи місцевого самоврядування, НКРЕКП, Держпродспоживслужба, Держгеокадастр, суди, ДСА, Адміністрація Держприкордонслужби, Антимонопольний комітет, Держгеонадра, а також органи державної влади та інші державні органи.

Відповідно до п.1. Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою КМ України №96 від 11.02.2015 р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійно го захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працезда тності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 6 та 54 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особа ми, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю;

- накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, відповідач як центральний орган виконавчої влади є відповідальним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету.

Таким чином, саме відповідач як відповідальний орган, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету, наділений обов`язком щодо формування подання про повернення коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач після отримання заяви позивача про формування подання на повернення з бюджету коштів, зобов`язаний був скласти та направити до органу казначейства подання про повернення з державного бюджету коштів в сумі 893520,00 грн., що останнім зроблено не було, у зв`язку з чим така бездіяльність Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо відмови у складенні подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 893520,00 грн., стягнутих з ТОВ "Метінвест-Криворізькии ремонтно-механічний завод" на виконання постанов Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у ВП №57910618 є протиправною.

Враховуючи встановлену протиправну бездіяльність відповідача щодо відмови у складенні подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, суд вважає, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача має місце необхідність зміни формулювання вимоги позивача про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки вимога позивача, викладена у відповідній редакції не усуває, у випадку її задоволення, порушення прав позивача та може мати множинне її трактування відповідачем під час виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідне викласти позовну вимогу про зобов`язання вчинити певні дії у наступній редакції: зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області скласти та направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення з державного бюджету коштів в сумі 893520,00 грн. у термін протягом 20 календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 2102,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 338458 від 10.09.2020 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії мають бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Суду не надано жодного документи (акту наданих послуг, рахунків та інше) на підтвердження здійснення адвокатом дій, пов`язаних з розглядом цієї справи.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу належить відмовити.

Проте, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу на підставі ч.7 ст. 139 КАС України та ч.3 ст. 143 КАС України із зазначенням обґрунтованих підстав неможливості подання таких доказів до прийняття рішення у справі.

Додатково, суд роз`яснює, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, а тому ч.6 ст. 246 КАС України про визначення дати судового засідання щодо розгляду клопотання про судові витрати, на процесуальний порядок розгляду вказаної справи не розповсюджується.

Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» (50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, буд. 1, ) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49050, м.Дніпро, вул. Казакова, буд. 3, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо невиконання визначеної законом процедури повернення надміру сплачених коштів з бюджету у розмірі 893 520 грн. 00 коп. (вісімсот дев`яносто три тисячі п`ятсот двадцять грн. 00 коп.), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод».

Зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області скласти та направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» коштів в сумі 893520,00 грн. у термін протягом 20 календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» (50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, буд. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49050, м. Дніпро, вул. Казакова, буд. 3, ) судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона