Справа № 600/723/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/723/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

05 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення управління містобудування та архітектури Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, оформлене висновком № 04/01-08/3-05/1/955 від 29.04.2020 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що посадовими особами органу місцевого самоврядування було вчинено всі необхідні заходи щодо підготовки та передачі на розгляд сесії міської ради проекту рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки. При цьому рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки позивач не подав відповідачу відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу, оскаржуваний висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою є правомірним.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. До заяви додано схему розташування земельної ділянки (а.с. 8, 67).

Вказана заява зареєстрована Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради за вх. № М-2700/0-01/01 від 11.04.2019 (а.с. 67).

У зв`язку з тим, що відповідач не надав відповідь, керуючись ч. 7 ст. 118 ЗК України, 21.05.2019 позивач замовив у ФОП ОСОБА_2 розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що повідомив Департамент відповідною заявою.

21.05.2019 позивач (замовник) уклав з ФОП ОСОБА_2 (виконавець) договір №22-Ч/1 на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до завдання на виконання робіт від 21.05.2019, розробленого ФОП ОСОБА_2 та затвердженого позивачем, виконавець розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га. Підстава для виконання робіт: ст. 118 ч. 7 Земельного кодексу України; заява замовника; договір № 22-Ч/1 від 21.05.2019 р. За результатами виконаних робіт виконавець зобов`язувався представити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку (а.с. 14).

03.10.2019 позивач письмово повідомив Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про укладення договору № 22-Ч/1 від 21.05.2019 та замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу (а.с. 9).

На виконання умов договору № 22-Ч/1 від 21.05.2019 ФОП ОСОБА_2 розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 12- 41).

15.04.2020 ФОП ОСОБА_2 звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради з листом б/н, в якому просив погодити висновки управління містобудування та архітектури, головного архітектора міста стосовно позивача щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

За результатами розгляду проекту землеустрою Управління містобудування та архітектури Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надало розробнику проекту ФОП ОСОБА_2 висновок № 04/01-08/3-05/1/955 від 29.04.2020, згідно з яким відмовлено в погодженні поданого проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 65 - 66).

Вважаючи вказаний висновок протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розроблення проекту землеустрою за принципом "мовчазної згоди" не є підставою для відмови у погодженні такого проекту землеустрою, тому оскаржуваний висновок є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частинами 1, 3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до п."г" ч.1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 ЗК України.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади / місцевого самоврядування або мотивованої відмови у його наданні;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передумовою для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є отримання дозволу для розробки проекту землеустрою та його погодження у встановленому ЗК України порядку.

При цьому абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тобто, у разі бездіяльності уповноваженого органу щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк, особа має право почати розробляти вказаний проект без надання такого дозволу.

З матеріалів справи встановлено, що 11.04.2019 позивач звернувся із заявою до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

Докази розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 у встановлений ч.7 ст.118 ЗК України строк в матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що проект рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки був підготовлений та переданий на розгляд сесії міської ради.

Водночас, підготовка проекту не свідчить про прийняття уповноваженим органом відповідного рішення в розумінні ЗК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 мав право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України.

03.10.2019 позивач письмово повідомив Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про укладення договору № 22-Ч/1 від 21.05.2019 та замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу (а.с. 9).

Отже, позивачем дотримано передбачений ч.118 ЗК України порядок повідомлення уповноваженого органу про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання відповідного дозволу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що позивач надав неповний комплект документів для погодження проекту землеустрою, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Ч.2 ст.186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з ч.4 ст.186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до ч.5 ст.186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 186-1 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, єдиною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно з оскаржуваним висновком №04/01-08/3-05/1/955 від 29.04.2020 підставою для відмови в погодженні проекту зазначено невідповідність ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» в частині відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

- письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

- відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної ділянки;

- матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

- матеріали погодження проекту землеустрою.

Отже, вказана вище стаття містить застереження про те, що рішення відповідного органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки включаються до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом.

Водночас, у разі замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України відповідного органу місцевого самоврядування про надання дозволу не вимагається.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені в оскаржуваному висновку №04/01-08/3-05/1/955 від 29.04.2020 підстави для відмови у погодженні проекту землеустрою є необґрунтованими.

З урахуванням встановлених у справі обставин та чинного законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 квітня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.