Справа № 460/6855/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
01 квітня 2021 року м. Рівне №460/6855/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: Марщівська О.П.,
відповідача: Корнійчук С.П., третьої особи відповідача: представник Затинний С.С, Шпак А.А.,
розглянувши адміністративну справу за позовом
Виконувач обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави
доВиконавчий комітет Рівненської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Речовий ринок", Рівненська міська рада, Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради
про визнання незаконним та скасування рішення,
Виконувач обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури 16.09.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.10.2018 за №97 "Про затвердження Детального плану території міста Рівного на земельні ділянки площею 2,47 га в районі вулиці Замкової".
Ухвалою суду від 30.10.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
28.11.2020 відповідачем подано відзив на позов згідно з яким він не погодився з позовними вимогами, вказав, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до встановленої процедури є законним, а тому підстави для його скасування відсутні.
В підготовчому засіданні протокольною ухвалою судом вирішено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Речовий ринок".
16.03.2021 в судовому засіданні суд розглянув клопотання учасника процесу і протокольною ухвалою суду залучено третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненську міську раду та Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради.
Від представника Приватного акціонерного товариства "Речовий ринок" до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
В судовому засіданні 01.04.2021 відбувся розгляд клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Речовий ринок" про залишення позову без розгляду. Представник прокуратури заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що позов подано в межах встановленого строку після отримання відповіді та витребуваних прокуратурою матеріалів від управління містобудування та архітектури.
Представники відповідача та третіх осіб (Приватне акціонерне товариство "Речовий ринок", Рівненська міська рада) підтримали подане клопотання про залишення позову без розгляду, зауважили при цьому що рішення виконкому після його прийняття було оприлюднене на сайті міської ради у встановленому порядку. Представник Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради подав заяву про розгляд справи без участі управління.
Судом встановлено, що предметом спору є правомірність рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.10.2018 за №97 "Про затвердження Детального плану території міста Рівного на земельні ділянки площею 2,47 га в районі вулиці Замкової".
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, прокуратурою зазначено, що право на звернення до суду з вказаним позовом виникло у позивача після отримання ним листа управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.08.2020 за №01-10-05-198, що надійшов до місцевої прокуратури 13.08.2020 за вхідним №9562-20.
Суд заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третіх осіб, дослідивши надані докази зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до статті 25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, і такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Згідно частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Згідно частини 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: - в офіційних друкованих виданнях; - на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; - на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; - на інформаційних стендах; - будь-яким іншим способом.
Отже, оприлюднення рішення Рівненської міської ради від 09.10.2018 за №97 "Про затвердження Детального плану території міста Рівного на земельні ділянки площею 2,47 га в районі вулиці Замкової" відповідає вимогам визначеним ч.11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
В судовому засіданні представник відповідача ствердив про своєчасне та належне оприлюднення оскарженого акту та відсутність зауважень як від органів прокуратури та від громадськості щодо строків та порядку оприлюднення вказаного акту.
Отже, суд приходить до висновку, що позивач як орган прокуратури мав реальну можливість дізнатись про існування оскаржуваного рішення ще задовго до отримання листа управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.08.2020 за №01-10-05-198.
Суд не погоджується із позицією прокуратури що перебіг строку звернення до суду розпочався з моменту отримання відповіді та матеріалів від управління архітектури як структурного підрозділу виконавчого комітету, оскільки позивач не оспорює дії, рішення чи бездіяльність управління архітектури. Позивач оспорює нормативний акт виконавчого органу міської ради прийнятий майже за два роки до моменту подання позову.
Пунктом 18 статті 4 КАС України визначено, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Пунктом 19 статті 4 КАС України зазначено, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Згідно частини 3 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 5 статті 53 КАС України встановлено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Частина перша статті 120 КАС України встановлює, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
У частині першій статті 122 КАС України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної у постанові по справі №826/2890/13-а від 28 травня 2019 року: "установлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Суд зазначає, що встановлені КАС України строки покликані забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів визначеності, і сторонам слід очікувати, що ці норми будуть застосовані.
Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2019 року у справі № 1-9/2009 в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).
Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.
Підсумовуючи наведене суд зауважує, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позивачем без поважних причин пропущено, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду.
Оскільки позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду та не заявлено про поновлення такого строку, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст.ст. 123,183,240 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву залишити без розгляду.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 06 квітня 2021 року

Суддя Д.Є. Махаринець