Справа № 640/8116/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 квітня 2021 року м. Київ № 640/8116/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 10.05.2019 року №Ф-26227-17-У,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 року № Ф-26227-17-У.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з позовної заяви, в якості відповідача позивачем зазначено Державну податкову службу України, Головне управління ДПС у м. Києві (код згідно ЄДРПОУ ВП:44116011, адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код тел. , факс , електрона пошта: ).

Відповідно до частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 7 частини першої ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В розумінні податкового законодавства, відповідно до п.п. 41.1.1. п. 41.1. статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Враховуючи те, що предметом заявленого позову є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 року № Ф-26227-17-У, суд вважає, що відповідачем за такою вимогою є саме суб`єкт владних повноважень до функціональних обов`язків якого належить прийняття оскаржуваного рішення.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 №893 постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно додатку. На базі ліквідованого Головного управління ДПС у м. Києві утворено Головні управління на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у м.Києві (), яке створено 30.09.2020 року про що міститься відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №008085321.

Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011, місцезнаходження: Україна, 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19) є філією (іншим відокремленим підрозділом) Державної податкової служби України, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі про відокремлені підрозділи юридичної особи.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227, Державна податкова служба здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. Державна податкова служба та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Згідно п. 1 Положення про Головне управління ДПС у м.Києві, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 року № 643 (далі - Положення), Головне управління ДПС у м.Києві є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, ГУ ДПС у м.Києві забезпечує реалізацію повноважень ДПС України на території м.Києва та Головне управління ДПС у м.Києві () є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у м.Києві ().

Відповідно до п. 15 Положення Головне управління ДПС у м.Києві () утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, с розпорядником бюджетних коштів.

З 1 січня 2021 року територіальні органи Державної податкової служби, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються як юридичні особи. Відповідний наказ підписано, 24 грудня 2020 року Головою ДПС України.

Однак, положеннями статті 43 КАС України визначено адміністративну процесуальну правосуб`єктність учасників в адміністративній справі, в розумінні якої здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), визнається/належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

З системного аналізу положень КАС України відповідачем за позовною заявою в адміністративному процесі може бути виключно суб`єкт владних повноважень, тобто орган державної влади (юридична особа), його службова особа або інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, якщо йому такі повноваження делеговані законодавством.

Відтак, територіальні органи Державної податкової служби утворенні на правах відокремленого підрозділу (філії) такої служби, позбавленні статусу юридичної особи, тому такі територіальні органи не є органами владних повноважень в розумінні КАС України, а належним суб`єктом владних повноважень у цих правовідносинах є саме Державна податкова служба України.

Відповідно до п. 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відтак, судом встановлено, що відповідачем за позовом ОСОБА_1 є Державна податкова служба України, проте в позовній заяві не зазначено відомостей про її місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адресу або адресу електронної пошти, однак зазначено такі відомості, що належать структурному підрозділу (філії) Державної податкової служби України.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам КАС України, оскільки в якості відповідача визначено центральний орган виконавчої влади, проте дані щодо його місця знаходження, коду ЄДРПОУ та контактів не зазначено.

Однак, ОСОБА_1 зазначено відповідачем також відокремлений структурний підрозділ (філію) Державної податкової служби України, яка не має статут юридичної особи та адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Вказаний судом недолік необхідно усунути шляхом подання уточненої позовної заяви із зазначенням в якості відповідача саме органу державної влади, який має статус юридичної особи (його повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адресу або адресу електронної пошти) та який в розумінні КАС України має адміністративну процесуальну правосуб`єктність.

Крім того, згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить, визнати протиправною та скасувати вимогу від 10.05.2019 року № Ф-26227-17-У, проте з даним адміністративним позовом звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва лише 23 березня 2021 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви з доданими документами до неї, судом встановлено, що позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та належних доказів поважності причин його пропуску.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У даному випадку, ОСОБА_1 заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом не подано, що в свою чергу, суперечить нормам адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд доходить висновку, що для запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, останньому необхідно подати заяву про поновлення строку.

Крім того, в матеріалах доданих до позовної заяви відсутня копія паспорту позивача як документа, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 процесуальної правосуб`єктності.

Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, може бути лише особа, яка володіє процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної дієздатності, є саме: паспорт, копія якого до позовної заяви не долучена.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 ст. 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив, що позивачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 94 та частини четвертої статті 161 КАС України, до позовної заяви додані незавірені у встановленому порядку копії додатків, що виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- подання уточненої позовної заяви із зазначенням в якості відповідача саме органу державної влади, який має статус юридичної особи (його повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адресу або адресу електронної пошти) та який в розумінні КАС України має адміністративну процесуальну правосуб`єктність;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

- завіреної у встановленому порядку копії паспорта позивача;

- належним чином завірених копій додатків до позовної заяви.

Зазначені документи подати через канцелярію суду (або надіслати поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 - без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

4. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Келеберда