Справа № 640/5232/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Київ № 640/5232/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням перерахунку коефіцієнта заробітної плати, яка береться для обрахунку пенсії без урахування періоду з 01.05.1988 по 30.09.1988, з 01.11.1988 по 30.11.1988, з 01.01.1989 по 31.01.1989, з 01.03.1989 по 31.05.1989, з 01.07.1989 по 31.07.1989, з 01.12.1989 по 28.02.1990, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.1991 по 28.02.1991, з 01.05.1991 по 31.05.1991, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.10.1993 по 31.10.1993, з 01.05.2001 по 31.12.2003, з 01.03.2004 по 31.12.2007, з 01.04.2009 по 30.06.2012, з 01.02.2013 по 31.10.2014.

Ухвалами суду: від 26.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву та доказів; від 18.06.2019 - встановлено позивачу строк для ознайомлення з матеріалами судової справи, до якої долучено пенсійну справу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача позбавлено можливості самостійно обирати періоди, за які отримано заробітну плату незалежно від перерв, з метою виключення таких періодів з розрахунку пенсії.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнано. У відзиві зазначено про періоди, які враховані під час призначення пенсії. Інші мотиви наведені у відзиві не стосуються предмета спору, тому судом не зазначаються.

Дослідивши письмові докази, суд установив.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 17.01.2019 року, в якій просив на підставі статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключити з розрахунку заробітної плати періоди, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення його пенсії: 01.05.1988 по 30.09.1988, з 01.11.1988 по 30.11.1988, з 01.01.1989 по 31.01.1989, з 01.03.1989 по 31.05.1989, з 01.07.1989 по 31.07.1989, з 01.12.1989 по 28.02.1990, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.1991 по 28.02.1991, з 01.05.1991 по 31.05.1991, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.10.1993 по 31.10.1993, з 01.05.2001 по 31.12.2003, з 01.03.2004 по 31.12.2007, з 01.04.2009 по 30.06.2012, з 01.02.2013 по 31.10.2014.

У листі від 25.02.2019 №38829/02 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заявника повідомлено, що пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 27 років 9 місяців 24 дні та заробітної плати, визначеної за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.02.2004 по 31.03.2004, з 01.02.2005 по 31.10.2005, з 01.12.2006 по 31.12.2006, з 01.03.2007 по 31.12.2007, з 01.06.2008 по 30.06.2008, з 01.09.2008 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.12.2008, з 01.04.2009 по 31.05.2009, з 01.09.2009 по 30.09.2009, з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.11.2011 по 30.11.2011, з 01.06.2012 по 31.07.2012, з 01.02.2013 по 30.09.2013 та з 01.01.2014 по 31.10.2014.

Автоматично оптимізовано заробітну плату за період з 01.04.2009 по 31.05.2009, з 01.09.2009 по 30.09.2009, з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.11.2011 по 30.11.2011, з 01.06.2012 по 31.07.2012, з 01.02.2013 по 30.09.2013 та з 01.01.2014 по 31.10.2014.

Вважаючи протиправною відмову відповідача виключити з розрахунку пенсії періоди, які ОСОБА_1 визначені в зверненні, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, Закон №1058-IV).

Відповідно до частин першої, третьої статті 28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом установлено, що позивачу призначена пенсія за віком з урахуванням страхового стажу 27 років 9 місяців 24 дні.

Абзацом третім частини першої статті 40 Закону №1058-ІV встановлено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Надаючи тлумачення наведеним нормам Верховний Суд у постановах 13.02.2019 у справі №756/17125/14-а, від 08.11.2019 справа №591/2141/16-а висловив правову позицію, за якою абзац третій частини першої статті 40 Закону №1058-ІV передбачає, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, а також додаткові періоди, види яких визначені у другому реченні абзацу третього частини першої статті 40 Закону №1058-ІV.

Цією нормою передбачено, що до вказаних 60 календарних місяців страхового стажу можуть входити два види періодів: будь-які періоди незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 Закону №1058-ІV та будь-який період страхового стажу підряд.

Особа має право самостійно визначити період страхового стажу, що виключається із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Таким періодом може бути виключно один проміжок часу, а не кілька окремих проміжків часу.

Також особа має право самостійно визначити будь-які періоди, протягом яких він отримував допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації (які самі по собі не належать до страхового стажу, однак, відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 Закону України Закону №1058-ІV, включаються до нього), які незалежно від перерв виключаються із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

У даному спорі, позивач просить зробити перерахунок пенсії шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремленні вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, який пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії.

Відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача, виключивши з періоду, за який враховується заробітна плата/дохід для обчислення пенсії, вибрані ним періоди.

З огляду на проаналізоване судом правове регулювання, встановлені обставин та зміст позовних вимог щодо підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, виключивши з періоду, за який враховується заробітна плата/дохід для обчислення пенсії, вибрані ним періоди, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція від 21.03.2019 №0.0..2).

Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, інших доказів понесення судових витрат не надано, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець