Справа № 240/5179/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/5179/20
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом від 27.02.2020 №843-503/Я-02/8-0600/20, донарахувати та виплатити їй доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до статтей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.01.2014 по 02.08.2014;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести їй донарахування та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014:
1) доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, передбаченої ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно з урахуванням раніше виплачених сум;
2) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбаченої ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 відповідач протиправно виплачував їй доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіоактивного забруднення, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в розмірах, визначених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Ухвалою від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі №240/5179/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 06 травня 2020 року провадження у справі №240/5179/20 було зупинено до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.
12 травня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Аргументуючи таку позицію Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що Законом України від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03 серпня 2014 року, доповнено Розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 67 та встановлено, що норми і положення статтей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У зв`язку з цим відповідач вказав, що в спірний період з 01.01.2014 по 02.08.2014 виплата позивачу доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснювались в розмірах, передбачених вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Крім того, у відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказало, що вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії (за минулий час) за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 є такими, що не відповідають вимогам ст. 122 КАС України, оскільки позивач отримує пенсію щомісячно, а тому про порушення своїх прав він міг дізнатися з моменту отримання пенсії. Водночас до суд з даним позовом позивач звернулась лише у березні 2020 року.
З приводу вищезазначених доводів відповідача про пропуск позивачем процесуального строку на звернення з даним позовом до суду суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, у постанові від 24 квітня 2018 року в справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18) та у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №815/460/18, колегія суддів Верховного Суду, враховуючи позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 прямо зазначив про неможливість обмеження будь-яким строком звернення особи до суду з позовом про стягнення, окрім іншого, усіх виплат, на які особа має право відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, а тому відхиляє доводи відповідача в цій частині.
Ухвалою від 28 січня 2021 року поновлено провадження у справі №240/5179/20.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджується наявним у матеріалах справи посвідченням (категорія 3) серія Б №004395 від 30.01.2020 (а.с.4), що ОСОБА_1 має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи.
Крім того, згідно з відміткою про реєстрацію місця проживання, зазначеною у паспорті позивача, ОСОБА_1 проживає в селі Збраньки Овруцького району Житомирської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.
Матеріалами справи також підтверджується та не заперечується відповідачем, що позивач отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є непрацюючим пенсіонером, та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату їй за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, визначених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Однак, за наслідками розгляду вказаного звернення, відповідач листом від 27.02.2020 №843-503/Я-02/8-0600/20 повідомив ОСОБА_1 , що її пенсія обчислена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, становив 10,50 гривень щомісячно. Крім того, статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до 3 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі, віднесеній до 3 категорії з 01.12.2013 становить 113,88 гривень (а.с.6).
Вважаючи, що відповідач у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 протиправно виплачував їй доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіоактивного забруднення, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, менших, ніж передбачено статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України №796-ХІІ) ( у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) було передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:
- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;
- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;
- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно із положеннями статті 49 Закону України №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до статті 51 Закону України №796-ХІІ (у редакції від 09.07.2007, яка згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 була чинна в період з 01.01.2014 по 02.08.2014) особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що вихідним критерієм для розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 3 виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
Водночас, пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (далі - Закон України №3491-VI) розділ VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" був доповнений пунктом 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 положення пункту 4 розділу VІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Відтак, Законом України від 14 червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінету Міністрів України були надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 39, 50, 51, 52, 54 Закону України №796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічні положення передбачені в Законах України про Державний бюджет України на 2012 рік та на 2013 рік.

На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 23.07.2011 здійснювалось у порядку та розмірах, встановлених вказаним Законом, а з 23.07.2011 - у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

23 листопада 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні; особам, що належать до категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що належать до категорії 4, - 56,94 гривні.

Водночас, згідно з пунктом 15 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, - 13,2 гривні; тим, що проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, - 10,5 гривні; тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,2 гривні.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів, нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та рішень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23.07.2011 по 31.12.2013 визначення порядку та розмірів пенсійних виплат громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, делеговано Кабінету Міністрів України.

В ході розгляду справи судом встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно нарахування та виплата ОСОБА_1 доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснювались у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З даного приводу суд зазначає наступне.

З 01.01.2014 Законом України від 16.01.2014 №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (далі - Закон України №719-VII) не було передбачено змін чи обмежень для застосування розмірів доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіаційного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачених статтями 39, 51 Закону №796-ХІІ.

Чинним залишався також і Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01 січня 2014 року нарахування та виплата доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіаційного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинні були здійснюватись у розмірах, визначених статтями 39, 51 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Водночас у подальшому, Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Таким чином, з 03 серпня 2014 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 39, 51 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри пенсійних виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому у вказаний період застосуванню підлягали положення постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Натомість в період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року нарахування та виплата громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіаційного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, має здійснюватися у розмірах, які визначені статтями 39, 51 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №619/2262/17, від 19 червня 2018 року у справі №344/14522/17 та від 11.09.2018 у справі №522/6810/17.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в спірний період з 01.01.2014 по 02.08.2014 Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повинно було нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіаційного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, як це передбачено статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, що була чинна в період з 01.01.2014 по 02.08.2014), проте протиправно здійснювало вказані виплати в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на зазначене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а порушене право позивача відновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату позивачу доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні радіаційного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, визначених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, яка була чинна в період з 01.01.2014 по 02.08.2014).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність своїх дій у спірних правовідносинах, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, підстави для розгляду судом питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі, визначеному статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10001; ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович