Справа № 480/2551/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 р.Справа № 480/2551/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2020, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 28.12.2020 по справі № 480/2551/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумського апеляційного суду, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) по справі №480/2551/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (далі УВД ФСС у Сумській обл., відповідач - 1), Сумського апеляційного суду ( далі відповідач 2) про зобов`язання вчинити дії, в якій просила зобов`язати УВД ФСС у Сумській обл. подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 в 7 денний строк з дня винесення ухвали.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову про встановлення судового контролю і зобов`язати УВД ФСС України у Сумській обл. подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2019 в порядку ст.382 КАС України в 7 денний строк з дня винесення ухвали.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначила, що відмовляючи у встановлення судового контролю суд не врахував обставин щодо непроведення виконавчих дій державним виконавцем з жовтня 2020 року через скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у справі ВП 62910354 в судовому порядку ( справа №480/6187/20) та бажання Управління в будь-який спосіб уникнути повного виконання рішення від 03.12.2019 у справі № 480/2551/19, що набрало законної сили. Зауважила, що сам факт пред`явлення рішення до примусового виконання і початок проведення виконавчих дій не може бути підставою для відмови у встановлені судового контролю.

03.02.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано з Сумського окружного адміністративного суду справу № 480/2551/19.

04.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

17.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі №480/2551/19 після усунення недоліків.

17.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

23.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 задоволено та призначено розгляд справи у режимі відеоконференції.

29.03.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від Сумського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

02.04.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від УВД ФСС у Сумській обл. надійшов відзив на апеляцйну скаргу, в якому відповідач-1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УВД ФСС у Сумській обл., Сумського апеляційного суду про зобов`язання вчинити дії.

Зобов`язано Сумський апеляційний суд надати до Сумського міського відділення УВД ФСС у Сумській обл. додатково заяви-розрахунки з відображенням страхової суми матеріального забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.12.2018 по 21.01.2019 та з 22.01.19 по 08.02.19, обчисленої відповідно до п. 25 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 N 1266, без урахування сум, зазначених у заявах-розрахунках від 01.02.2019 та від 15.02.2019.

Визнано протиправною бездіяльність УВД ФСС у Сумській обл. щодо нездійснення фінансування заяв-розрахунків від 01.02.2019 та від 15.02.2019 на надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 .

Зобов`язано УВД ФСС у Сумській обл. профінансувати заяви-розрахунки від 01.02.2019 та від 15.02.2019 щодо надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 за період з 12.12.2018 по 21.01.2019 та з 22.01.19 по 08.02.19, з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

28.07.2020 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №480/2551/19.

28.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі Відділ примусового виконання рішень ) із заявою про примусове виконання виконавчого листа №від 28.07.2020 №480/2551/19.

31.08.2020 головним державним виконавцем Ричкаль С.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62910354 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

01.10.2020 рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/6187/20 позовні вимоги УВД ФСС у Сумській Обл. до Відділу примусового виконання рішень задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання Ричкаля С. П. про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 ВП №62910354.

24.12.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі №480/6187/20 апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень, ОСОБА_1 задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 скасовано. Прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову УВД ФСС у Сумській Обл. до Відділу примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач, вважаючи, що відповідач-1 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019, добровільно не виконує, звернувся до суду із заявою, в порядку ст. 382 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні відповідної заяви позивача суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП62910354 на виконання виконавчого листа №480/2551/19, жодних доказів щодо вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виконання вказаного рішення суду не надано, а тому ним не вичерпано всі можливості щодо примусового виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 480/2551/19.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Приписами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Надаючи правову оцінку заяві ОСОБА_1 , поданій в порядку ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені положеннями ст. 382 КАС України, частиною 1 якої визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу норм статті 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Використання у приписах вказаної статті словосполучення "суд, який ухвалив» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Судовим розглядом встановлено, що суд першої інстанції залишив заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 без задоволення, у зв`язку з тим, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП62910354 на виконання виконавчого листа №480/2551/19, жодних доказів щодо вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виконання вказаного рішення суду не надано, а тому ним не вичерпано всі можливості щодо примусового виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 480/2551/19.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухали від 28.12.2020 суд першої інстанції не з`ясував обставини фактичного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2019, а лише зазначив, що на його виконання відкрито виконавче провадження ВП62910354.

Колегія суддів зазначає, що нормативне регулювання питання застосування судового контролю за виконанням рішення суду не встановлює обмежень його застосування наявністю виконавчого провадження. Такий контроль залежить лише від фактичного виконання рішення суду, а обставина відкриття виконавчого провадження не має самостійного впливу на реалізацію права особи на виконання рішення суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо фактичного виконання рішення суду, та, відповідно, наявності чи відсутності підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про передчасність його відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої в порядку ст.382 КАС України.

В силу ч.1 ст.382 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення повноважний лише суд, який ухвалив це судове рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі № 520/5137/19, як цього вимагає позивач в апеляційній скарзі, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від суду від 28.12.2020 по справі № 480/2551/19 підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, поданої в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року по справі №480/2551/19 скасувати.

Справу № 480/2551/19 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 07.04.2021.