Справа № 160/1367/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року Справа № 160/1367/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юркова Е.О., за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
28 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України - рішення про відмову комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановлені 20% втрати професійної працездатності на підставі поданих документів;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період з 15.07.2014 року по 01.08.2019 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України на посадах офіцерського складу. Гарнізонна медична (військово-лікарська) комісія Державної лікарні МВС України в місті Кривий Ріг постановила визнати позивача непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Відповідно свідоцтва про хворобу № 47 від 08.07.2019 року захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. Після проведеного огляду 19.08.2019 року медико-соціальною експертною комісією встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності, про що було видано довідку серія АГ №0000553 від 19.08.2019 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. 09.12.2020 року позивачу було вручено відповідь командира в/ч3011 НГУ за вих. №6/11/32-1805 від 27.11.2020 року з копією протоколу комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року № 401/975 щодо колишнього військовослужбовця частини ОСОБА_1 , згідно якого було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує його право на отримання належної одноразової грошової допомоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року провадження у справі відкрито, та ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
23.03.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, або каліцтва), зокрема про те, що вказане захворювання отримано саме під час виконання обов`язків військової служби не було надано. Вказує, що вирішуючи питання щодо розміру одноразової грошової допомоги відповідач керується документами наданими позивачем в підтвердження причин встановлення групи інвалідності, в не визначає сам підстави встановлення інвалідності.
02.04.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому підтримано доводи позову та вказано, що обставини щодо наявності у позивача права на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби встановлені судовим рішенням у справі № 160/1652/20.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національній гвардії України на посаді офіцера (з організації дозвілля) клубу та наказом командувача Національної гвардії України від 15.07.2019 р. № 118 о/с звільнений з військової служби в запас за п.п. б ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я). В порядку реалізації даного наказу, позивача було виключено зі списків особового складу наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2019 р. №199.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 07.05.2015 р. серії НОМЕР_3 .
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 47 від 08.07.2019 року гарнізонна медична (військово-лікарська) комісія Державної лікарні МВС України в місті Кривий Ріг постановила визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Згідно п.12 вказаного свідоцтва: Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.
Після проведеного огляду 19.08.2019 року медико-соціальною експертною комісією встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою серія АГ №0000553 від 19.08.2019 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
У листі № 6/11/32-1623 від 24.09.2019 року за підписом командира військової частини НОМЕР_2 зазначено, що - "... документи щодо можливості призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, надані ним, розглянуті та повертаються без направлення до Головного управління Національної гвардії України у зв`язку з тим, що згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, одноразова грошова допомога виплачується у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.
А у документах, наданих ОСОБА_1 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, відсутні акти та довідки, що підтверджують факт отримання поранення, травми або каліцтва, захворювання під час виконання обов`язків військової служби.
Після усунення вказаних недоліків запропоновано ОСОБА_1 повторно направити документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України".
Позивач вдруге звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою від 17.10.2019 року щодо виплати одноразової грошової допомоги, за результатами розгляду якої листом №6/11/32-1911 від 08.11.2019 р. повідомлено, що згідно п.п. 7 п.2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20 визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України викладену в листах № 6/11/32-1523 від 24.09.2019 р. та № 6/11/32-1911 від 08.11.2019 р. щодо оформлення та скерування до Головного Управління Національної гвардії України документів на виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданих документів; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.08.2019 р. та 17.10.2019 р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року по справі № 160/1652/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошової компенсації.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини 4 статті 24 вказаного Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини 2 статті 16-2 вказаного Закону, одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно частини 9 статті 16-3 вказаного Закону, призначення і виплата одноразової грошової допомоги 9. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі Порядок).

У пункті 1 вказаного Порядку зазначено, цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 7 Порядку у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 року № 577 затверджена Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Згідно пункту 2 Інструкції, форма № 158/о заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 Інструкції, у формі № 158/о зазначається кожний хворий, який звернувся до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків.

У пункті 5 Інструкції зазначено, що частина довідки, що видається страхувальнику: у пункті 3 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові застрахованої особи; у пункті 4 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках; у пункті 5 зазначається, у зв`язку з чим встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках (трудове каліцтво, травма); у пункті 6 зазначається дата встановлення страхового випадку.

Відповідно до пункту 11 наказу Міністерства Внутрішніх справ України № 285 від 03.04.2017 року Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427 Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців НГУ приймаються в формулюваннях, передбачених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно пункту 2.9 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України лікар виносить одну з таких постанов: п.г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

У пункті 21.5 Положення зазначено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: п.д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Судом встановлено, що у свідоцтві про хворобу № 47 від 08 липня 2019 року, гарнізонна медична (військово-лікарська) комісія Державної лікарні МВС України в місті Кривий Ріг постановила визнати позивача непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Згідно п.12 вказаного свідоцтва захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.

Також, довідка Обласної медико-соціальної експертної комісії №6 (м. Кривий Ріг вул. Володимира Великого, 21) № 0000553 від 19.08.2019 року, якою встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності позивача, складена у відповідності до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №577 від 30.07.2012 р. та формулювання захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби записано відповідно до формулювання у Свідоцтві про хворобу №47 від 08 липня 2019 року та на підставі п.5.5 вищезазначеної Інструкції.

Суд акцентує увагу, що виконання обов`язків військової служби здійснюється у т.ч. під час проходження військової служби, тобто, визначення під час проходження військової служби є більш широким та включає в себе і час виконання обов`язків військової служби.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 750/5074/17, від 17.04.2019 року у справі № 803/1093/16.

Разом з тим, вирішуючи заявлений спір суд вказує, що питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності вже вирішено у судовому порядку шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.08.2019 р. та 17.10.2019 р.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20 визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України викладену в листах № 6/11/32-1523 від 24.09.2019 р. та № 6/11/32-1911 від 08.11.2019 р. щодо оформлення та скерування до Головного Управління Національної гвардії України документів на виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданих документів; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.08.2019 р. та 17.10.2019 р.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20 набрало законної сили 04.11.2020 року.

Суд акцентує, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20, яке набрало законної сили. Предметом розгляду в межах цієї справи були підстави відмови ОСОБА_1 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, зважаючи на відсутність самостійного предмету спору, проаналізувавши предмет позову у цій справі, суд доходить висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20), якими зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.08.2019 р. та 17.10.2019 р.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту може бути розглянуто як способів виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року у справі № 160/1652/20.

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період 05.04.2021 року у відпустці, розгляд справи здійснено 06.04.2021 року.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 193, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (03151, Київська область, вул. Народного Ополчення, буд. 9-А, ІК в ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 квітня 2021 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков