Справа № 140/1120/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у залишенні позову без розгляду

05 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1120/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )) про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення 01.08.2020 остаточного розрахунку по виплаті одноразової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні сум в частині невиплати одноразової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення при звільненні з 02.08.2020 по 16.12.2020.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до вимог статті 262 КАС України

23.02.2021 представником ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено місячний строк звернення до суду (а.с.21-25).

Клопотання обгрунтоване тим, що предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, який не входить до структури заробітної плати, підстави для застосування частини 3 статті 233 КЗпП України (тримісячний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права) відсутні. Під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України як норми спеціального процесуального закону. Оскільки, спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби і повинні вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, то строк звернення до суду з таким позовом становить один місяць. Позивач звільнений з військової служби 31.07.2020, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2020, а остаточний розрахунок при звільненні з ним проведено 15.12.2020, що підтверджується платіжними документами. Разом з тим, позивач звернувся до суду з цим позовом 29.01.2021, в той час як крайнім строком звернення до суду з даним позовом є 14.01.2021, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого законом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 позовну заяву, на підставі частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), було залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

15.03.2021 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 продовжено розгляд даної справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки, предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, який не входить до структури заробітної плати, підстави для застосування частини 3 статті 233 КЗпП України (тримісячний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права) відсутні. Під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України як норми спеціального процесуального закону.

Оскільки, спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби і повинні вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, то строк звернення до суду з таким позовом становить один місяць.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена, зокрема, у постановах від 04.12.2019 у справі №815/2681/17 та від 23.09.2020 у справі №1.380.2019.003695, від 21.12.2020 у справі № 120/5338/20-а.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує саме бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні 01.08.2020 остаточного розрахунку по виплаті одноразової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення при його звільненні з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та просить нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні сум.

В даному випадку позивач звільнений з військової служби 31.07.2020, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2020, а остаточний розрахунок при звільненні з ним проведено 15.12.2020, що підтверджує платіжне доручення від 15.12.2020 №4224 з витягом до платіжної відомості, долучені до матеріалів справи.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з цим позовом 29.01.2021, в той час як крайнім строком звернення до суду з даним позовом є 14.01.2021, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого законом.

Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна необхідно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Суд вважає, що оскільки кошти позивачу були перераховані 15.12.2020, тому саме з цієї дати позивач повинен був бути обізнаним про порушення його прав та повинен був звернутись до суду за їх захистом у межах строку, встановленого законом.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що пропуск строку звернення з даним позовом до суду відбувся з поважних причин та зазначає, що 01.01.2021 на COVID-19 захворіла дружина позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією результатів аналізу, та стало наслідком перебування сім`ї позивача, в тому числі і його самого, на самоізоляції до кінця січня 2021 року. Крім того, син позивача ОСОБА_3 , 2007 року народження, є онкохворим, що підтверджується відповідним медичним висновком та віднесений до групи підвищеного ризику зараження корона вірусною хворобою COVID-19, а тому, протягом січня 2021 року позивач здійснював догляд за дружиною та сином, перебував на самоізоляції та змушений був повністю обмежити коло свого спілкування, що позбавило його можливості в межах строку, встановленого законом звернутись до суду зданим позовом.

Разом з тим, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» було установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 карантин на усій території України. Надалі строк дії карантину неодноразово продовжувався.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №731-IX), яким пункт 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України викладено у новій редакції, якою передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд вважає, що перебування позивача на самоізоляції у січні 2021 року у зв`язку із хворобою дружини на COVID-19 є поважною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, а тому строки звернення до суду слід поновити. При цьому, слід зазначити, що пропуск позивачем строку звернення до суду є незначним (два тижні).

Відповідно до положень статті 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні по справі Іліан проти Туреччини ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до частини першої та шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем та підтверджені належними доказами, є поважними, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити, а пропущений позивачем строк звернення до суду в частині позовних вимог поновити.

Керуючись статтями 121, 122, частиною третьою статті 243, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії без розгляду, відмовити.

Поновити пропущений позивачем встановлений законом процесуальний строк звернення до адміністративного суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук