Справа № 160/8891/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 160/8891/18

адміністративне провадження № К/9901/9416/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, С.М. Чиркіна

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом Державної установи «Покровський виправний центр № 79» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу № ДН1376/267/АВ/ІП-ФС/623 від 11.10.2018 року, № ДН1376/267/АВ/МГ-ФС/624 від 11.10.2018, № ДНІ376/267/АВ/ТД-ФС/625,

У С Т А Н О В И В:

Державна установа «Покровський виправний центр (№79)» звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила:

визнати протиправною та скасувати постанову № ДН1376/267/АВ/ІП-ФС/623 від 11.10.2018 року про накладання штрафу у розмірі 3 723 грн, винесену Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;

визнати протиправною та скасувати постанову № ДН1376/267/АВ/МГ-ФС/624 від 11.10.2018 року про накладання штрафу у розмірі 297 840 грн, винесену Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;

визнати протиправною та скасувати постанову № ДНІ376/267/АВ/ТД-ФС/625 про накладання штрафу у розмірі 3 797 460 грн, винесену Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 160/8891/18 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Разом з касаційною скаргою скаржником подано заяву про поновлення строку подачі касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року.

Верховний Суд заважує, що відсутність на заяві підпису уповноваженого представника унеможливлює встановлення судом касаційної інстанції дійсних намірів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо звернення про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Стаття 167 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Частиною другою вказаної статті передбачено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до частини 1 цієї статті, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Зважаючи на те, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року не містить підпису заявника, її слід повернути без розгляду як очевидно необґрунтовану.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до суду 15 березня 2021 року.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто в порядку загального позовного провадження.

10 лютого 2020 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшла постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року.

18 лютого 2020 року до Верховного Суду вперше надійшла касаційна скарга Головного управління на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2020 року касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 21 січня 2020 року залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору.

19 березня 2020 року Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення/відстрочення сплати судового збору та продовжив Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року на десять днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги до 31 серпня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу повернуто Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області у зв`язку із не усуненням недоліків.

20 жовтня 2020 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області повторно звернулось до суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №160/8891/18, викладені у заяві Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовлено Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі №160/8891/18.

Залишено без руху касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №160/8891/18 за позовом Державної установи "Покровський виправний центр №79" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року скаржнику продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

03 лютого 2021 року Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та повернув касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги.

15 березня 2021 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області втретє звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд враховує положення статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, аналіз яких у системному взаємозв`язку дозволяє дійти висновку, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і т.д.

При вирішенні питання поважності причин пропуску строку звернення до суду із позовом Верховний Суд, також, ураховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

В контексті вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області не наведено обґрунтувань щодо поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, виконавши процесуальний обов`язок щодо належного оформлення касаційної скарги. Скаржником не зазначено поважні причини пропуску строку, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції у порядку встановленому законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили, що суб`єкт владних повноважень не був повідомлений про розгляд справи чи про прийняте рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтями 167, 248, 328, ч. 5 ст. 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Повернути без розгляду заяву Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про поновлення строку подачі касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом Державної установи «Покровський виправний центр № 79» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу № ДН1376/267/АВ/ІП-ФС/623 від 11.10.2018 року, № ДН1376/267/АВ/МГ-ФС/624 від 11.10.2018, № ДНІ376/267/АВ/ТД-ФС/625.

3. Надіслати Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис) Н.В. Коваленко

Суддя (підпис) Я.О. Берназюк

Суддя (підпис) С.М.Чиркін

Згідно з оригіналом

Помічник судді О.М. Іващенко

06.04.2021