Справа № 200/1414/21-а
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 р. Справа№200/1414/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6, ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2291 від 10 листопада 2020 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікації ДП «Селидіввугілля» з 01 вересня 1994 року по 29 липня 2002 року, а саме: з 01 вересня 1994 року по 18 квітня 1995 року, з 19 квітня 1995 року по 14 жовтня 1995 року, з 16 квітня 1996 року по 07 жовтня 1996 року, з 16 квітня 1997 року по 12 жовтня 1997 року, з 14 квітня 1998 року по 14 жовтня 1998 року, з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 29 липня 2002 року; до страхового стажу період роботи на ВП "Шахта "Коляревська" ДП "Селидіввугілля" з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 06 листопада 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 листопада 2020 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Рішенням Селидовського ОУПФУ Донецької області від 10 листопада 2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, у зв`язку з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01 вересня 1994 року по 29 липня 2002 року. Вважає, що періоди роботи підтверджені записами у трудовій книжці, та надання довідок на підтвердження пільгового стажу достатньо для призначення пенсії.

Крім того, позивач вказує що відповідач не зарахував до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату щомісячних внесків до ДПС України (форми Ок-5 від 10 листопада 2020 року). Позивач у позові зазначає, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, на якому вона працювала у спірний період, отже на думку позивача відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року на підприємстві ВП "Шахта Котляревська" ДП «Селидіввугілля». З огляду на вищевикладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 43-44).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

24 березня 2021 року відповідачем до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів, страховий стаж позивача складає 37 років 08 місяців 06 днів.

До пільгового стажу не були зараховано періоди:

- з 17 грудня 1990 року по 31 серпня 1994 року на підприємстві ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки є розбіжності в пільговій довідці та трудовій книжці, тому надана пільгова довідка підлягає зустрічній перевірці;

- з 01 вересня 1994 року по 18 квітня 1995 року на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», так як переліком професій Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 передбачено - машиніст (кочегар) на вуглі і сланці (у тому числі зайняті на видаленні золи), а в трудовій книжці та пільговій довідці відсутні відомості на якому виді палива працювала котельня;

- з 19 квітня 1995 року по 14 жовтня 1995 року, з 16 квітня 1996 року по 07 жовтня 1996 року, з 16 квітня 1997 року по 12 жовтня 1997 року, з 14 квітня 1998 року по 14 жовтня 1998 року на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», оскільки професія чистильник не передбачена переліком професій в позиції постанови КМУ №162 від 11.03.1994;

- з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 29 липня 2002 року (з урахуванням періодів безкоштовних відпусток) на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», оскільки в трудовій книжці та пільгових довідках відсутні відомості на якому виді палива працювала котельня та в пільгових довідках періоди роботи машиністом (кочегаром) котельної не відповідають періодам опалювального сезону. В Селидівській міській теплофікації робітники за спеціальністю машиніст (кочегар) котельних установок на твердому паливі працювали сезонно, опалювання здійснювалося з 15 жовтня по 15 квітня. По закінченню опалювального сезону з 16 квітня по 14 жовтня робітники за спеціальністю машиніст (кочегар) котельних установок виконували роботу пов`язану з обслуговуванням котлів.

До страхового стажу також не зараховано період роботи з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року на підприємстві ВП шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до ДПС України (ОК-5 від 10.11.2020).

Вважає, що для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є за необхідне підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком №637.

Щодо не зарахування періодів роботи у зв`язку з несплатою позивачем страхових внесків відповідач зазначає, що згідно із Порядком здійснення доплати до мінімального розміру страхового внеску визначеного розділом 15 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року за № 21-1, у разі, якщо працівник не здійснив доплату до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою за мінімальний страховий внесок, страховий стаж визначається пропорційно сплаченим внескам за встановленою формулою, що й було зроблено відповідачем.

За таких обставин відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 06 років.

У зв`язку з чим вважає, що відповідач діяв в межах наданих йому законами та нормативно-правовими актами і не порушив вимоги чинного законодавства.

На підставі чого просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а. с. 49-58).

З 04 березня 2021 року по 26 березня 2021 року суддя Черникова А.О. перебувала на лікарняному.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а. с. 13-15).

06 листопада 2020 року позивач, через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-I Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (а. с. 59).

Відповідачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення № 2291 від 10 листопада 2020 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Позивачем для призначення пенсії були надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 06 листопада 2020 року; сканкопія паспорта; сканкопія ідентифікаційного номеру; сканкопія трудової книжки НОМЕР_3 від 15 вересня 1982 року; історічна довідка видана ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 04/14-3-38 від 04 листопада 2020 року; наказ про атестацію робочих місць виданих по ДП «Селидіввугілля» № 33 від 09 січня 2020 року; довідки, що підтверджують пільговий характер роботи виданої ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 04/14-3037; рішення суду № 239/348/15-ц від 23 липня 2015 року; наказ про атестацію робочих місць Виробничого управління теплофікації м. Селидове № 65 від 14 лютого 1995 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 22 жовтня 1981 року, серії НОМЕР_5 від 21 травня 1986 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 13 грудня 1980 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 15 червня 1983 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 21 грудня 1985 року.

Рішенням відповідача до пільгового стажу до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 17 грудня 1990 по 31 серпня 1994 рік на підприємстві ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки є розбіжності в пільговій довідці та трудовій книжці, у зв`язку з чим, надана пільгова довідка яка підлягала зустрічній перевірці, період мав бути переглянутий відповідно п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25.11.2005 № 22-1 за умови надходження акту, згідно висновків перевірки;

- з 01 вересня 1994 по 18 квітня 1995 рік на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», так як переліком професій Постанови КМУ №162 від 11 березня 1994 року передбачено - машиніст(кочегар) на вуглі і сланці (у тому числі зайняті на видаленні золи), а в трудовій книжці та пільговій довідці відсутні відомості на якому виді палива працювала котельня;

- з 19 квітня 1995 по 14 жовтня 1995 рік, з 16 квітня 1996 по 07 жовтня 1996 рік, з 16 квітня 1997 по 12 жовтня 1997 рік, з 14 квітня 1998 по 14 жовтня 1998 рік на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», оскільки професія «чистильник» не передбачена переліком професій в позиції постанови КМУ №162 від 11 березня 1994 року.

Не зараховано до пільгового стажу з 15 жовтня 1995 по 15 квітня 1996 рік, з 08 жовтня 1996 по 15 квітня 1997 рік, з 13 жовтня 1997 по 13 квітня 1998 рік, з 15 жовтня 1998 по 29 липня 2002 рік (з урахуванням періодів безкоштовних відпусток) на підприємстві ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», оскільки в трудовій книжці та пільгових довідках відсутні відомості на якому виді палива працювала котельня та в пільгових довідках періоди роботи машиністом (кочегаром) котельної не відповідають періодам опалювального сезону

В Селидівській міській теплофікації робітники за спеціальністю машиніст (кочегар) котельних установок на твердому паливі працювали сезонно, опалювання здійснювалося з 15 жовтня по 15 квітня. По закінченню опалювального сезону з 16 квітня по 14 жовтня робітники за спеціальністю машиніст (кочегар) котельних установок виконували роботу пов`язану з обслуговуванням котлів. Отже, відповідач не зарахував спірні періоди роботи у пільговий стаж позивача.

Окрім того, відповідач до страхового стажу не зарахував період роботи з 01 березня 2020 по 30 вересня 2020 рік на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», у зв`язку з відсутніми відомостями про сплату щомісячних внесків до ДПС України (ОК-5 від 10.11.2020).

Трудовий стаж визначений відповідачем склав 37 років 08 місяців 06 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 06 років, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (а. с. 9-10).

Не погодившись з рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту-Закон № 1058 - IV), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі по тексту - Порядок № 383), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі по тексту - Порядок № 637).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом № 1058 - IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 - IV).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 - IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі по тексту - Порядок № 22-1), звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 р. № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р. (приклади у додатках 1, 2).

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 р. N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

У трудовій книжці трудової книжки серії НОМЕР_3 на ОСОБА_1 зазначене наступне:

- запис № 16 від 01 вересня 1994 року прийнята за переведенням машиністом (кочегаром) котельної 2-го розряду на дільницю № 5 на підприємстві ВП "Виробниче управління теплофікації ДП "Селидіввугілля";

- запис № 17 від 19 квітня 1995 року переведена чистильником 3-го розряду;

- запис № 18 від 15 жовтня 1995 року переведена машиністом (кочегаром) котельній 3-го розряду на дільниці № 5;

- запис № 19 від 16 квітня 1996 року переведена чистильником 3-го розряду;

- запис № 20 від 08 жовтня 1996 року переведена машиністом (кочегаром) котельній 3-го розряду;

- запис № 21 від 16 квітня 1997 року переведена чистильником 3-го розряду;

- запис № 22 від 13 жовтня 1997 року переведена машиністом (кочегаром) котельній 3-го розряду;

- запис № 23 від 14 квітня 1998 року переведена чистильником 3-го розряду;

- запис № 24 від 15 жовтня 1998 року переведена машиністом (кочегаром) котельній 3-го розряду;

- запис № 25 від 29 липня 2002 року звільнена за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України;

- запис № 48 від 09 листопада 2020 року продовжує працювати у ДП «Селидіввугілля» (а. с. 22-24).

Відповідно до записів у трудовій книжці встановлено, що у період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 2002 року позивач працювала на підприємстві ВП "Виробниче управління теплофікації ДП "Селидіввугілля".

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів (п. п. 23, 24 Постанови № 637).

Так, позивач на підтвердження пільгового стажу за період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 2002 року надав довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії.

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 04-14/3037 від 04.11.2020 р., ВП «Виробниче управління теплофікація ДП «Селидіввугілля», з якої встановлено, що за період:

з 01 вересня 1994 року по 19 квітня 1995 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: машиніст (кочегар) котельній дільниці № 5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.);

з 19 квітня 1995 року по 15 жовтня 1995 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: чистильник дільниці №5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.);

з 15 жовтня 1995 року по 16 квітня 1996 року виконувала роботи за професією, посадою: машиніст кочегар котельної, дільниця № 5 що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.) (а. с. 27).

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 04-14/3037 від 04.11.2020 р. у, ВП «Виробниче управління теплофікація ДП «Селидіввугілля», з якої встановлено, що за період:

з 16 квітня 1996 року по 08 жовтня 1996 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: чистильник дільниці №5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 рік);

з 08 жовтня 1996 року по 16 квітня 1997 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: машиніст (кочегар) котельній, дільниці №5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р.);

з 16 квітня 1997 року по 13 жовтня 1997 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: чистильник дільниці №5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.) (а. с. 28).

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 04-14/3037 від 04.11.2020 р., ВП «Виробниче управління теплофікація ДП «Селидіввугілля», з якої встановлено, що за період:

з 13 жовтня 1997 року по 14 квітня 1998 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: машиніст (кочегар) котельної, дільниця № 5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.);

з 14 квітня 1998 року по 15 жовтня 1998 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: чистильник дільниці №5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.);

з 15 жовтня 1997 року по 29 липня 2002 року позивач виконувала роботи за професією, посадою: машиніст (кочегар) котельної, дільниця № 5, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ код КП 786 (підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Наказ № 65 від 24.02.1995 р.) (а. с. 29).

Окрім того, з копії Наказу ВУ Теплофікації ДП «Селидіввугілля» від 24 лютого 1995 року № 65 вбачається, що наказом підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2; п.п. 2 2.1.1. Розділу ХХХІІІ «Загальні професії», код 756 «машиністи» (кочегари) котельній на вуглі і слані, у тому числі зайняті на видаленні золи (чистильники) (а. с. 30).

Стосовно посилання відповідача, що в пільгових довідках не вірно вказано найменування професії чистильник відповідно до Постанови КМУ № 36 від 16 січня 2003 року та до атестацій робочих місць, суд зазначає недоліки в оформленні певних документів чи відсутність відповідних документів, не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та наявних архівних документів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього.

Суд звертає увагу, відповідача на те, що відповідно до Порядку № 22-1 та статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до зазначеного підприємства з вимогою надати інформацію стосовно проведення атестацій робочих місць по ВП Теплофікакція ДП «Селидіввугілля» або до позивача з вимогою надати додаткові документи для підтвердження пільгового характеру роботи, однак управління цим право не скористалось, чим порушила права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, суд звертає увагу на те, що пунктом 11 Порядку № 442 передбачено, що Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

В свою чергу відповідно до приписів пункту 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає, зокрема, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Зазначені нормативи свідчать про те, що контроль за якістю проведення атестації робочих місць та правильність застосування списків покладено на Держпрацю, а територіальні органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями встановлення контролю за якістю за проведенням атестації робочих місць, і повинні враховувати відомості за наслідками проведення атестації робочих місць як такі, якими підтверджено право працівника на пільгове забезпечення.

Суд зазначає, що відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" та Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" професія позивача машиніст (кочегар) котельних входить до Списку № 2, отже суд зазначає про відсутність підстав вважати, що позивач у спірний період не виконував роботи, що мають право на включення до пільгового стажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зарахування позивачу до пільгового стажу періоди роботи: на підприємстві ВП "Виробниче управління теплофікації ДП "Селидіввугілля" з 01 вересня 1994 року по 29 липня 2002 року, а саме: з 01 вересня 1994 року по 18 квітня 1995 року, з 19 квітня 1995 року по 14 жовтня 1995 року, з 16 квітня 1996 року по 07 жовтня 1996 року, з 16 квітня 1997 року по 12 жовтня 1997 року, з 14 квітня 1998 року по 14 жовтня 1998 року, з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 29 липня 2002 року підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування відповідачем періодів роботи позивача на підприємстві ВП "Шахта "Коляревська" ДП "Селидіввугілля" з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року до страхового стажу у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату щомісячних внесків до ДСП України (ОК-5 від 10 листопада 2020 року), суд зазначає наступне.

В індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що позивачу у період з березня 2020 року по грудень 2020 року нараховувалась заробітна плата, однак підприємством не був сплачений єдиний внесок (а. с. 37).

Приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058-IV визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону № 1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини 5 статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 9 статті 20 Закону України № 1058-IV визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Частинами 10, 12 статті 20 Закону № 1058-IV передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положеньстатті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

Окрім того, суд бере до уваги представлену позивачем довідку ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 03 лютого 2021 року за вихідним № 51/02 з якої вбачається, що позивач працює на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» і їй нарахована та виплачена заробітна плата, нараховано ЄСВ і перераховано до ДФС за період з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у загальній сумі - 7 504,15 грн. (а. с. 39).

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зарахування позивачу до страхового стажу період роботи на ВП "Шахта "Коляревська" ДП "Селидіввугілля" з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2291 від 10 листопада 2020 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 було прийнято не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а. с. 7).

З урахуванням викладеного, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6, ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2291 від 10 листопада 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 85400, Донецька область, місто Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) періоди роботи: на підприємстві ВП "Виробниче управління теплофікації ДП "Селидіввугілля" з 01 вересня 1994 року по 29 липня 2002 року, а саме: з 01 вересня 1994 року по 18 квітня 1995 року, з 19 квітня 1995 року по 14 жовтня 1995 року, з 16 квітня 1996 року по 07 жовтня 1996 року, з 16 квітня 1997 року по 12 жовтня 1997 року, з 14 квітня 1998 року по 14 жовтня 1998 року, з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 29 липня 2002 року; до страхового стажу період роботи на ВП "Шахта "Коляревська" ДП "Селидіввугілля" з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 06 листопада 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (, юридична адреса: вул. Героїв праці, буд. 6, м. Селидове, Донецької області, 85400) судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 квітня 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова