Справа № 360/5010/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5010/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача: не прибув,

відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 24 грудня 2020 року надійшов позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі - позивач, АТ «Луганськгаз») до Офісу великих платників податків ДПС (далі - Офіс великих платників) з вимогою:

1) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача із незарахування відповідних платежів та зобов`язати відповідача зарахувати платежі згідно з платіжними дорученнями: від 05.10.2020 № 17591 на суму 13700,00 грн; від 06.10.2020 № 17647 на суму 216000,00 грн; від 06.10.2020 № 17648 на суму 4084,94 грн; від 06.10.2020 № 17649 на суму 5917,41 грн; від 06.10.2020 № 17658 на суму 181,92 грн; від 06.10.2020 № 17663 на суму 9150,00 грн; від 06.10.2020 № 17739 на суму 53064,00 грн; від 13.10.2020 № 18051 на суму 18,00 грн; від 20.10.2020 № 18109 на суму 140100,00 грн; від 20.10.2020 № 18114 на суму 5600,00 грн; від 23.10.2020 № 18328 на суму 200,00 грн; від 26.10.2020 № 18335 на суму 2050,00 грн; від 27.10.2020 № 18386 на суму 1500,00 грн; від 28.10.2020 № 18395 на суму 6450,00 грн; від 30.10.2020 № 18447 на суму 3000,00 грн в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску за жовтень 2020 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем 13 листопада 2020 року отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17, в якій вказано про наявність боргу за підприємством з єдиного соціального внеску в розмірі 5938333,87 грн.

Отримавши зазначену вимогу, позивач 19 листопада 2020 року звернувся до Державної податкової служби України (далі - ДПС) зі скаргою щодо скасування цієї вимоги про сплату боргу, як такої, що є необґрунтованою (вих. № 01-02-40/2013). Рішенням ДПС від 11 грудня 2020 року № 34905/6/99-00-06-03-01-06 скаргу АТ «Луганськгаз» залишено без задоволення.

Позивач не погоджується з оскаржуваною вимогою, вважає її безпідставною і необґрунтованою з огляду на таке.

Податковим органом не враховано факт здійснення ТОВ «Луганськгаз Збут» (код за ) сплати єдиного соціального внеску від імені АТ «Луганськгаз» (код за ) у періоді з лютого 2019 року по жовтень 2020 року. Оплата Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» здійснювалася відповідно до платіжних доручень за період з лютого 2019 року по жовтень 2020 року. Отже, грошові кошти зі сплати єдиного соціального внеску від імені позивача своєчасно надійшли на розрахункові рахунки податкового органу. Оплата від імені АТ «Луганськгаз» здійснена ТОВ «Луганськгаз збут» із зазначенням усіх необхідних відомостей в полі «Призначення платежу» вищезазначених розрахункових документів та суворим дотриманням вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за № 974/27419.

Позивач також зазначає, що своїми листами доводив до відома відповідача, що перерахування у лютому 2019 року - жовтні 2020 року єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників здійснено ТОВ «Луганськгаз Збут» по договору доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3, та просив зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати ЄСВ по АТ «Луганськгаз». До цих листів додано копії договору доручення.

Об`єктивною передумовою застосування позивачем положень глави 68 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, став факт арешту всіх відкритих рахунків, що належать позивачу. Укладеним договором доручення та виданими на підставі договору доручення довіреностями передбачені чіткі юридичні дії, які має вчинити повірений, а саме: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України. Отже, у даному випадку ТОВ «Луганськгаз Збут», перераховуючи єдиний внесок, діяло як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник. При цьому, надані позивачем договори безпроцентної позики та договори про відступлення права вимоги підтверджують, що повірений вчиняв юридичні дії за рахунок довірителя - позивача у даній справі. З огляду на зазначене, позивач вважає, що застосування положень глави 68 Цивільного кодексу України не суперечить вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску, що відповідає положенням частини другої статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини дев`ятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов`язків зі сплати єдиного соціального внеску третім особам.

Ухвалою від 29 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі (том 1 арк. спр. 170-171).

Відповідачем 01 лютого 2021 року подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (том 1 арк. спр. 235-237).

ТОВ «Луганськгаз Збут» (код за ) - юридична особа зі статусом платника - головне підприємство, має стан платника податку за основним місцем обліку. Підприємство знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області. ТОВ «Луганськгаз Збут» як платник єдиного внеску подає Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового, забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і сплачує нарахований єдиний внесок за своїх працівників за основним місцем обліку, а саме до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області.

АТ «Луганськгаз» знаходиться на обліку в Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків ДФС та подає Звіти про суми нарахованої заробітної плати за основним місцем обліку, а саме до Запорізького управління.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Такі випадки передбачені частиною восьмою статті 25 Закону № 2464-VI. Застосування положень цивільного кодексу України про договір доручення при вирішенні справи за твердженням відповідача є протиправним, оскільки спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та має перевагу при застосуванні окремих норм перед іншими нормативно-правовими актами, є Закон № 2464-VI. Тим більше норми Цивільного кодексу України щодо укладення, виконання договору доручення стосуються цивільно-правових взаємовідносин, а не обов`язків щодо сплати загальнодержавних податків та зборів.

Сплата єдиного внеску ТОВ «Луганськгаз Збут» замість АТ «Луганськгаз» прямо суперечить вимогам частини сьомої статті 9 Закону № 2464-VI, оскільки єдиний внесок має сплачуватися виключно платником у безготівковій формі з його банківського рахунку. Наявні копії платіжних доручень свідчать про сплату єдиного внеску ТОВ «Луганськгаз Збут», що є порушенням частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI, а тому відповідачем правомірно не включено наведені суми у розрахунок сплати позивачем єдиного внеску.

З огляду на викладене відповідач вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17 такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 26 січня 2021 року витребувано від Офісу великих платників докази у справі та оголошено перерву (том 1 арк. спр. 180-181).

Ухвалою від 10 лютого 2021 року витребувано від Офісу великих платників додаткові докази у справі, встановлено сторонам строк для обміну заявами по суті справи, продовжено строк підготовчого провадження, оголошено перерву (том 1 арк. спр. 243-244).

Ухвалою від 03 березня 2021 року повторно витребувано від Офісу Великих платників додаткові докази у справі та оголошено перерву (том 2 арк. спр. 1-2).

Ухвалою від 16 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (том 2 арк. спр. 5).

Ухвалою від 30 березня 2021 року задоволено клопотання відповідача про заміну сторони правонаступником, здійснено заміну відповідача - Офісу великих платників, його правонаступником - Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Міжрегіональне управління) (том 2 арк. спр. 8-9, 45-46).

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (том 2 арк. спр. 6, 7).

Представник позивача 30 березня 2021 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (том 2 арк. спр. 42).

На підставі частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справу розглянуто за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

АТ «Луганськгаз» (код за , місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87) є юридичною особою, зареєстровано 11 травня 1994 року, як платник податків та платник єдиного внеску перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДПС, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10 червня 2019 року, здійснює свою діяльність на підставі затвердженого статуту (том 1 арк. спр. 11, 12-14).

Офіс великих платників сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17, в якій зазначено, що станом на 31 жовтня 2020 року заборгованість АТ «Луганськгаз» зі сплати єдиного внеску складає 5938333,87 грн, у тому числі: недоїмка - 5938333,87 грн, штрафи - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн (том 1 арк. спр. 16).

На вимогу Офісу великих платників про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17 АТ «Луганськгаз» в адміністративному порядку подано скаргу від 19 листопада 2020 року за № 01-02-40/2013 до ДПС (том 1 арк. спр. 17-22).

Рішенням ДПС про результати розгляду скарги від 11 грудня 2020 року за № 34905/6/99-00-06-03-01-06 вимогу Офісу великих платників від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17 залишено без змін, скаргу АТ «Луганськгаз» - без задоволення (том 1 арк. спр. 23-24).

Судом з витягу з ІКП платника єдиного внеску АТ «Луганськгаз» та Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року встановлено, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17 включено недоїмку по сплаті єдиного внеску станом на 31 жовтня 2020 року в загальній сумі 5938333,87 грн, яка виникла у зв`язку з несплатою зобов`язань за серпень 2019 року в сумі 13490,23 грн, за вересень 2019 року в сумі 323548,48 грн, за жовтень 2019 року в сумі 432367,76 грн, за листопад 2019 року в сумі 358717,46 грн, за грудень 2019 року в сумі 517964,42 грн, за січень 2020 року в сумі 430362,05 грн, за лютий 2020 року в сумі 434481,22 грн, за березень 2020 року в сумі 494791,59 грн, за квітень 2020 року в сумі 371366,29 грн, за травень 2020 року в сумі 378045,55 грн, за червень 2020 року в сумі 542771,96 грн, за липень 2020 року в сумі 396421,82 грн, за серпень 2020 року в сумі 405328,29 грн, за вересень 2020 року в сумі 535047,99 грн (том 1 арк. спр. 26-27, том 2 арк. спр. 28-41).

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (ПАТ «Луганськгаз»), яке перейменовано у Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі - Довіритель), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (далі - Повірений) укладено договір доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3 (том 1 арк. спр. 26-27).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 договору доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання останнього. Сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ «Луганськгаз» податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, аліменти, заробітну плату, інші утримання з заробітної плати, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати за період відпустки, компенсацію середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, відрахування від ФОП, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії. Деталізований зміст доручення щодо виконання Повіреним грошових зобов`язань, порядок його виконання та інші вказівки зазначаються Довірителем в Дорученні на здійснення платежів (за формою, встановленою у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору). Виконані грошові зобов`язання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Довірителя.

Додатковими угодами від 28 грудня 2016 року, від 27 грудня 2018 року, від 10 червня 2019 року, від 10 вересня 2019 року до договору доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3 визначено, що договір діє до 31 грудня 2017 року, 31 грудня 2019 року та до 31 грудня 2020 року відповідно, а також в преамбулі та в тексті укладеного договору ПАТ «Луганськгаз» в усіх відмінках змінено на АТ «Луганськгаз» (том 1 арк. спр. 30, 31, 32, 33).

Довіреностями від 28 грудня 2016 року № 119, від 27 грудня 2018 року № 43, від 10 червня 2019 року № 72, від 26 грудня 2019 року № 49 ПАТ «Луганськагаз» (АТ «Луганськгаз») уповноважувало ТОВ «Луганськгаз Збут» здійснювати в порядку та на умовах, визначених договором доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3, сплачувати (перераховувати) від імені Довірителя, зокрема, єдиний соціальний внесок (том 1 арк. спр. 30 зворот, 31 зворот, 32 зворот, 33 зворот).

За договором доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3 на підставі вказаних вище довіреностей ТОВ «Луганськгаз Збут» у спірному періоді сплачувало за АТ «Луганськгаз» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме:

за серпень 2019 року за платіжними дорученнями від 01 серпня 2019 року № 4957 на суму 2300,00 грн, від 05 серпня 2019 року № 4981 на суму 15180,00 грн, від 05 серпня 2019 року № 4986 на суму 400,00 грн, від 15 серпня 2019 року № 5472 на суму 1310,00 грн, від 19 серпня 2019 року № 5499 на суму 15200,00 грн, від 20 серпня 2019 року № 5519 на суму 2500,00 грн, від 22 серпня 2019 року № 5629 на суму 1000,00 грн, від 22 серпня 2019 року № 5698 на суму 1810,00 грн, від 28 серпня 2019 року № 5765 на суму 1500,00 грн, від 29 серпня 2019 року № 5786 на суму 900,00 грн, від 29 серпня 2019 року № 5799 на суму 1000,00 грн, від 04 вересня 2019 року № 5862 на суму 44220,00 грн, від 04 вересня 2019 року № 5900 на суму 23200,00 грн, від 04 вересня 2019 року № 5901 на суму 2259,56 грн, від 04 вересня 2019 року № 5902 на суму 4223,89 грн, а всього в сумі 117003,45 грн (том 1 арк. спр. 54, 54 зворот, 55 зворот, 56-59);

за вересень 2019 року за числі платіжними дорученнями від 02 вересня 2019 року № 5813 на суму 800,00 грн, від 04 вересня 2019 року № 5920 на суму 13200,00 грн, від 04 вересня 2019 року № 5925 на суму 8600,00 грн, від 09 вересня 2019 року № 6131 на суму 15180,00 грн, від 09 вересня 2019 року № 6136 на суму 800,00 грн, від 11 вересня 2019 року № 6243 на суму 400,00 грн, від 16 вересня 2019 року № 6321 на суму 1000,00 грн, від 16 вересня 2019 року№ 6332 на суму 5700,00 грн, від 19 вересня 2019 року № 6429 на суму 97300,00 грн, від 19 вересня 2019 року № 6434 на суму 10600,00 грн, від 25 вересня 2019 року № 6640 на суму 1100,00 грн, від 26 вересня 2019 року № 6659 на суму 2300,00 грн, від 30 вересня 2019 року № 6698 на суму 1100,00 грн, від 30 вересня 2019 року № 6710 на суму 300,00 грн, від 01 жовтня 2019 року № 6734 на суму 8350,00 грн, від 09 жовтня 2019 року № 6976 на суму 108200,00 грн, від 09 жовтня 2019 року № 6977 на суму 2225,99 грн, від 09 жовтня 2019 року № 6978 на суму 3465,67 грн, від 09 жовтня 2019 року № 6996 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 324841,66 грн (том 1 арк. спр. 58, 59-63, 64 зворот);

за жовтень 2019 року за платіжними дорученнями від 09 жовтня 2019 року № 6988 на суму 81700,00 грн, від 09 жовтня 2019 року № 6993 на суму 900,00 грн, від 09 жовтня 2019 року № 7041 на суму 15950,00 грн, від 10 жовтня 2019 року № 7149 на суму 800,00 грн, від 11 жовтня 2019 року № 7207 на суму 3250,00 грн, від 18 жовтня 2019 року № 7374 на суму 2450,00 грн, від 04 листопада 2019 року № 7697 на суму 300,00 грн, від 04 листопада 2019 року № 7707 на суму 900,00 грн, від 06 листопада 2019 року № 7858 на суму 82500,00 грн, від 06 листопада 2019 року № 7859 на суму 9483,22 грн, від 06 листопада 2019 року № 7860 на суму 3890,01 грн, від 06 листопада 2019 року № 7861 на суму 239,67 грн, від 06 листопада 2019 року № 7929 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 246582,90 грн (том 1 арк. спр. 64-66 зворот, 67 зворот-68 зворот);

за листопад 2019 року за платіжними дорученнями від 04 листопада 2019 року № 7712 на суму 1000,00 грн, від 05 листопада 2019 року № 7845 на суму 1700,00 грн, від 06 листопада 2019 року № 7853 на суму 1200,00 грн, від 08 листопада 2019 року № 8171 на суму 14900,00 грн, від 15 листопада 2019 року № 8303 на суму 1650,00 грн, від 18 листопада 2019 року № 8318 на суму 2000,00 грн, від 18 листопада 2019 року № 8344 на суму 300,00 грн, від 19 листопада 2019 року № 8382 на суму 137850,00 грн, від 19 листопада 2019 року № 8387 на суму 3600,00 грн, від 19 листопада 2019 року № 8444 на суму 6300,00 грн, від 27 листопада 2019 року № 8676 на суму 1050,00 грн, від 03 грудня 2019 року № 8816 на суму 120,00 грн, від 05 грудня 2019 року № 8898 на суму 136000,00 грн, від 05 грудня 2019 року № 8899 на суму 4036,08 грн, від 05 грудня 2019 року № 8900 на суму 3928,47 грн, від 05 грудня 2019 року № 8901 на суму 200,19 грн, від 05 грудня 2019 року № 8987 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 360054,74 грн (том 1 арк. спр. 66 зворот-67, 68 зворот-71, 71 зворот-72 зворот);

за грудень 2019 року за платіжними дорученнями від 03 грудня 2019 року № 8822 на суму 100,00 грн, від 05 грудня 2019 року № 8893 на суму 1500,00 грн, від 05 грудня 2019 року № 9027 на суму 1400,00 грн, від 09 грудня 2019 року № 9128 на суму 14900,00 грн, від 10 грудня 2019 року № 9254 на суму 3100,00 грн, від 17 грудня 2019 року № 9368 на суму 30400,00 грн, від 18 грудня 2019 року № 9441 на суму 120400,00 грн, від 18 грудня 2019 року № 9446 на суму 23300,00 грн, від 27 грудня 2019 року № 9676 на суму 44220,00 грн, від 08 січня 2020 року № 9709 на суму 15000,00 грн, від 08 січня 2020 року № 9710 на суму 1719,12 грн, від 08 січня 2020 року № 9711 на суму 5040,62 грн, від 08 січня 2020 року № 9712 на суму 83,99 грн, а всього в сумі 261163,82 грн (том 1 арк. спр. 71-71 зворот, 73-75);

за січень 2020 року за платіжними дорученнями від 09 січня 2020 року № 9855 на суму 14900,00 грн, від 10 січня 2020 року № 9911 на суму 430,00 грн, від 13 січня 2020 року № 9976 на суму 2100,00 грн, від 22 січня 2020 року № 10289 на суму 700,00 грн, від 24 січня 2020 року № 10477 на суму 2800,00 грн, від 24 січня 2020 року № 122 на суму 2800,00 грн, від 28 січня 2020 року № 10498 на суму 1700,00 грн, від 31 січня 2020 року № 10592 на суму 3150,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10730 на суму 190000,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10731 на суму 4743,79 грн, від 06 лютого 2020 року № 10732 на суму 5014,56 грн, від 06 лютого 2020 року № 10733 на суму 78,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10778 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 272636,35 грн (арк. спр. 76-80);

за лютий 2020 року за платіжними дорученнями від 10 лютого 2020 року № 10871 на суму 14100,00 грн, від 14 лютого 2020 року № 11025 на суму 13900,00 грн, від 19 лютого 2020 року № 11116 на суму 150600,00 грн, від 19 лютого 2020 року № 11121 на суму 1500,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11275 на суму 2550,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11283 на суму 4910,00 грн, від 03 березня 2020 року № 11539 на суму 2800,00 грн, від 04 березня 2020 року № 11581 на суму 185600,00 грн, від 04 березня 2020 року № 11582 на суму 10468,46 грн, від 04 березня 2020 року № 11583 на суму 4713,82 грн, від 04 березня 2020 року № 11584 на суму 117,44 грн, від 04 березня 2020 року № 11684 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 435479,72 грн (арк. спр. 80-83, 83 зворот);

за березень 2020 року за платіжними дорученнями від 04 березня 2020 року № 11594 на суму 5330,00 грн, від 04 березня 2020 року № 11599 на суму 2800,00 грн, від 10 березня 2020 року № 11854 на суму 14100,00 грн, від 11 березня 2020 року № 11928 на суму 1150,00 грн, від 17 березня 2020 року № 12031 на суму 32900,00 грн, від 18 березня 2020 року № 12060 на суму 142470,00 грн, від 18березня 2020 року № 12065 на суму 650,00 грн, від 25 березня 2020 року № 12355 на суму 16700,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12534 на суму 228300,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12535 на суму 1904,31 грн, від 07 квітня 2020 року № 125356 на суму 5264,45 грн, від 07 квітня 2020 року № 12592 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 495788,76 грн (арк. спр. 83-86 зворот, 87 зворот);

за квітень 2020 року за платіжними дорученнями від 07 квітня 2020 року № 12547 на суму 7000,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12552 на суму 2840,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12669 на суму 14100,00 грн, від 21 квітня 2020 року № 12861 на суму 149750,00 грн, від 29 квітня 2020 року № 13085 на суму 2200,00 грн, від 05 травня 2020 року № 13150 на суму 147000,00 грн, від 05 травня 2020 року № 13151 на суму 301,38 грн, від 05 травня 2020 року № 13152 на суму 4224,68 грн, від 05 травня 2020 року № 13222 на суму 44220,00 грн, а всього в сумі 371636,06 грн (арк. спр. 87-89 зворот, 90);

за травень 2020 року за платіжними дорученнями від 05 травня 2020 року № 13162 на суму 1370,00 грн, від 06 травня 2020 року № 13316 на суму 14100,00 грн, від 20 травня 2020 року № 13539 на суму 135050,00 грн, від 20 травня 2020 року № 13544 на суму 10600,00 грн, від 20 травня 2020 року № 13604 на суму 2860,00 грн, від 25 травня 2020 року № 13680 на суму 2100,00 грн, від 26 травня 2020 року № 13776 на суму 11500,00 грн, від 28 травня 2020 року № 13819 на суму 1000,00 грн, від 01 червня 2020 року № 13846 на суму 3000,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14024 на суму 139000,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14025 на суму 507,40 грн, від 04 червня 2020 року № 14026 на суму 4167,89 грн, від 04 червня 2020 року № 14049 на суму 53064,00 грн, а всього в сумі 378319,29 грн (арк. спр. 89 зворот-92, 92 зворот-93, 94);

за червень 2020 року за платіжними дорученнями від 03 червня 2020 року № 13992 на суму 2800,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14036 на суму 2800,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14041 на суму 14100,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14046 на суму 7450,00 грн, від 04 червня 2020 року № 14085 на суму 8300,00 грн, від 11 червня 2020 року № 14319 на суму 4000,00 грн, від 11 червня 2020 року № 14324 на суму 2800,00 грн, від 15 червня 2020 року № 14350 на суму 1300,00 грн, від 18 червня 2020 року № 14470 на суму 134700,00 грн, від 18 червня 2020 року № 14475 на суму 8600,00 грн, від 18 червня 2020 року № 14480 на суму 2800,00 грн, від 24 червня 2020 року № 14662 на суму 2900,00 грн, від 25 червня 2020 року № 14678 на суму 5650,00 грн, від 26 червня 2020 року № 14712 на суму 24450,00 грн, від 30 червня 2020 року № 14730 на суму 3000,00 грн, від 01 липня 2020 року № 14793 на суму 4000,00 грн, від 02 липня 2020 року № 14864 на суму 2265,00 грн, від 06 липня 2020 року № 14923 на суму 407100,00 грн, від 06 липня 2020 року № 14924 на суму 4525,64 грн, від 06 липня 2020 року № 14925 на суму 2404,57 грн, від 06 липня 2020 року № 14931 на суму 73,50 грн, від 06 липня 2020 року № 14945 на суму 53064,00 грн, від 06 липня 2020 року № 14958 на суму 3900,00 грн, в сього в сумі 702982,71 грн (том 1 арк. спр. 92, 93-98, 99)

за липень 2020 року за платіжними дорученнями від 06 липня 2020 року № 14936 на суму 14100,00 грн, від 06 липня 2020 року № 14941 на суму 9600,00 грн, від 20 липня 2020 року № 15405 на суму 152300,00 грн, від 20 липня 2020 року № 15410 на суму 4400,00 грн, від 20 липня 2020 року № 15464 на суму 10650,00 грн, від 23 липня 2020 року № 15640 на суму 1375,00 грн, від 29 липня 2020 року № 15788 на суму 500,00 грн, від 30 липня 2020 року № 15794 на суму 1200,00 грн, від 30 липня 2020 року № 15799 на суму 2800,00 грн, від 06 серпня 2020 року № 15931 на суму 141000,00 грн, від 06 серпня 2020 року № 15932 на суму 1809,17 грн, від 06 серпня 2020 року № 15933 на суму 3991,37 грн, від 06 серпня 2020 року № 15939 на суму 169,63 грн, від 06 серпня 2020 року № 15952 на суму 53064,00 грн, а всього в сумі 396959,17 грн (том 1 арк. спр. 98 зворот-103);

за серпень 2020 року за платіжними дорученнями від 04 серпня 2020 року № 15878 на суму 14100,00 грн, від 06 серпня 2020 року № 15944 на суму 1300,00 грн, від 06 серпня 2020 року № 15949 на суму 39600,00 грн, від 20 серпня 2020 року № 16392 на суму 134300,00 грн, від 20 серпня 2020 року № 16393 на суму 13150,00 грн, від 31 серпня 2020 року № 16592 на суму 12000,00 грн, від 02 вересня 2020 року № 16624 на суму 2015,00 грн, від 03 вересня 2020 року № 16701 на суму 2000,00 грн, від 03 вересня 2020 року № 16704 на суму 4400,00 грн, від 07 вересня 2020 року № 16725 на суму 125200,00 грн, від 07 вересня 2020 року № 16726 на суму 511,00 грн, від 07 вересня 2020 року № 16727 на суму 3781,22 грн, від 07 вересня 2020 року № 16735 на суму 53064,00 грн, від 07 вересня 2020 року № 16847 на суму 2500,00 грн, а всього в сумі 407921,22 грн (том 1 арк. спр. 102, 103-107);

за вересень 2020 року за платіжними дорученнями від 03 вересня 2020 року № 16696 на суму 13600,00 грн, від 07 вересня 2020 року № 16753 на суму 18600,00 грн, від 09 вересня 2020 року № 16986 на суму 57900,00 грн, від 15 вересня 2020 року № 17156 на суму 1375,00 грн, від 16 вересня 2020 року № 17164 на суму 13000,00 грн, від 21 вересня 2020 року № 17209 на суму 124150,00 грн, від 21 вересня 2020 року № 17215 на суму 13000,00 грн, від 21 вересня 2020 року № 17276 на суму 2800,00 грн, від 28 вересня 2020 року № 17451 на суму 5500,00 грн, від 29 вересня 2020 року № 17471 на суму 3900,00 грн, від 30 вересня 2020 року № 17482 на суму 1600,00 грн, від 30 вересня 2020 року № 17510 на суму 1400,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17647 на суму 216000,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17648 на суму 4084,94 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17649 на суму 5917,41 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17658 на суму 181,92 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17739 на суму 53064,00 грн, а всього в сумі 536073,27 грн (том 1 арк. спр. 105, 107-111);

за жовтень 2020 року за платіжними дорученнями від 05 жовтня 2020 року № 17591 на суму 13700,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17663 на суму 9150,00 грн, від 13 жовтня 2020 року № 18051 на суму 18,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18109 на суму 140100,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18114 на суму 5600,00 грн, від 23 жовтня 2020 року № 18328 на суму 200,00 грн, від 26 жовтня 2020 року № 18335 на суму 2050,00 грн, від 27 жовтня 2020 року № 18386 на суму 1500,00 грн, від 28 жовтня 2020 року № 18395 на суму 6450,00 грн, від 30 жовтня 2020 року № 18447 на суму 3000,00 грн, а всього в сумі 181768,00 грн (том 1 арк. спр. 110, 111-113).

Таким чином вищеописаними платіжними дорученнями підтверджено, що ТОВ «Луганськгаз Збут» сплачено за АТ «Луганськгаз» єдиний внесок за період з серпня 2019 року по жовтень 2020 року в загальній сумі 5489211,12 грн.

За даними витягу з ІКП з ЄСВ АТ «Луганськгаз» позивачем у вказаному періоді сплачений єдиний внесок за платіжними дорученнями від 22 жовтня 2019 року № 17 на суму 161000,00 грн, від 22 жовтня 2019 року № 9 на суму 18830,00 грн, від 22 жовтня № 22 на суму 7250,00 грн, від 26 грудня 2019 року № 125 на суму 130450,00 грн, від 26 грудня 2019 року № 130 на суму 159800,00 грн, від 26 грудня 2019 року № 5 на суму 234500,00 грн, від 26 грудня 2019 року № 120 на суму 91300,00 грн, від 28 січня 2020 року № 10498 на 1700,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10730 на 190000,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10778 на суму 44220,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10731 на суму 4743,79 грн, від 06 лютого 2020 року № 10732 на суму 5014,56 грн, від 06 лютого 2020 року № 10733 на суму 78,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11275 на суму 2550,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11283 на суму 4910,00 грн, від 10 березня 2020 року № 11854 на суму 14100,00 грн, від 26 березня 2020 року № 46 на суму 510999,79 грн, від 07 квітня 2020 року № 12669 на суму 14100,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12535 на суму 1904,31 грн, від 07 квітня 2020 року № 12534 на суму 228300,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12552 на суму 2840,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12592 на суму 44220,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12536 на суму 5264,45 грн, від 07 квітня 2020 року № 12547 на суму 7000,00 грн, а всього на суму 1885074,90 грн (том 1 арк. спр. 209-234).

Співставленням відомостей з ІКП з ЄСВ АТ «Луганськгаз» з описаними вище платіжними дорученнями встановлено, що лише незначна частина коштів, сплачених ТОВ «Луганськгаз збут» за АТ «Луганськгаз» зарахована відповідачем як сплата позивачем єдиного внеску та відображена в ІКП з ЄСВ АТ «Луганськгаз», а саме за платіжними дорученнями: від 28 січня 2020 року № 10498 на 1700,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10730 на 190000,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10778 на суму 44220,00 грн, від 06 лютого 2020 року № 10731 на суму 4743,79 грн, від 06 лютого 2020 року № 10732 на суму 5014,56 грн, від 06 лютого 2020 року № 10733 на суму 78,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11275 на суму 2550,00 грн, від 21 лютого 2020 року № 11283 на суму 4910,00 грн, від 10 березня 2020 року № 11854 на суму 14100,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12669 на суму 14100,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12534 на суму 228300,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12535 на суму 1904,31 грн, від 07 квітня 2020 року № 12552 на суму 2840,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12592 на суму 44220,00 грн, від 07 квітня 2020 року № 12536 на суму 5264,45 грн, від 07 квітня 2020 року № 12547 на суму 7000,00 грн, а всього 570945,11 грн (том 1 арк. спр. 78, 79, 80, 81, 84, 86, 87).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI).

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено таке:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (абзац перший частини п`ятої);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (абзац перший частини сьомої);

- платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзаци перший, третій частини восьмої);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (абзац перший частини дванадцятої).

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (частина шоста статті 25 Закону № 2464-VI).

Абзацом першим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзац п`ятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).

З вищевикладеного слідує, що орган доходів і зборів, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Розділом VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), визначено таке.

До платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення (пункт 1 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449).

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (пункт 2 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449).

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк (пункт 3 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику (пункт 4 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449).

Судом встановлено, що за даними ІКП з ЄСВ АТ «Луганськгаз» станом на 31 жовтня 2020 року за позивачем облікована недоїмка по сплаті єдиного внеску на суму 5938333,87 грн, яка виникла за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року.

Однак, вищеописаними доказами підтверджено, що в спірному періоді АТ «Луганськгаз» самостійно сплачено єдиний внесок в сумі 1314129,79 грн, ТОВ «Луганськгаз збут» сплатило єдиний внесок за АТ «Луганськгаз» в сумі 5489211,12 грн, а всього 6803340,91 грн.

Відповідач заперечує, що сплачені ТОВ «Луганськгаз збут» суми за АТ «Луганськгаз» можуть враховуватися як сплата єдиного внеску позивачем, оскільки це прямо суперечить вимогам частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI.

Надаючи правову оцінку таким твердженням, суд виходить з такого.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Як вже вищевказано, АТ «Луганськгаз» є платником єдиного внеску, який має виконувати визначені Законом № 2464-VI обов`язки, зокрема, щодо своєчасної сплати єдиного внеску, незалежно від фінансового стану платника.

Разом з тим, внаслідок накладення арешту на всі рахунки АТ «Луганськгаз», що підтверджено постановами про арешт коштів боржника, винесеними приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем від 25 січня 2019 року та від 24 квітня 2019 року ЗВП № 58204438, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем від 22 листопада 2019 року ВП № 60685512, позивач позбавлений можливості виконувати такий обов`язок платника у повному обсязі особисто (том 1 арк. спр. 114-115, 116-120, 121-127).

Цивільний кодекс України є нормативно-правовим актом матеріального права в значенні статті 7 КАС України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237). Представництво виникає на підставі, зокрема, договору (частина третя статті 237).

Статтею 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до частини першої статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно з частиною першою статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов`язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя. Всі вчинені повіреним дії створюють, змінюють та припиняють права довірителя, а не повіреного.

Укладеним договором з ТОВ «Луганськгаз збут» та довіреностями, виданими ПАТ «Луганськгаз» та АТ «Луганськгаз» на виконання цього договору, передбачені юридичні дії, які мають вчиняти повірений, а саме сплатити єдиний соціальний внесок за АТ «Луганськгаз» за рахунок його коштів.

Про здійснення повіреним сплати єдиного соціального внеску від імені АТ «Луганськгаз» свідчить призначення платежу у платіжних дорученнях.

Так, дослідженням платіжних доручень, якими ТОВ «Луганськгаз збут» у спірний період сплачено єдиний внесок запозивача, встановлено, що у призначенні платежу цих платіжних доручень зазначено відомості про період, за який здійснюється сплата єдиного внеску, що сплата здійснена за АТ «Луганськгаз» на підставі договору доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3.

Отже, судом встановлено, що здійснюючи сплату єдиного внеску, ТОВ «Луганськгаз збут» діяло як повірений АТ «Луганськгаз», тобто від його імені, а не як самостійний платник єдиного внеску.

Об`єктивною передумовою сплати позивачем єдиного внеску через повіреного є арешт всіх рахунків позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що перерахування повіреним коштів довірителя на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя на підставі договору, який відповідає вимогам Цивільного кодексу України, не може вважатися передачею обов`язку по сплаті єдиного внеску третій особі, заборона якої встановлена частиною дев`ятою статті 25 Закону № 2464-VI, на яку наголошує відповідач.

Твердження відповідача, що положення Цивільного кодексу України не розповсюджуються на правовідносини по сплаті єдиного внеску, оскільки їх дію на такі правовідносини не поширено спеціальним законом, яким є Закон № 2464-VI, суд також вважає необґрунтованими.

Так, статтею 2 Закону № 2464-VI визначено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначається, зокрема, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Здійснення сплати єдиного внеску повіреним на підставі довіреності від імені довірителя, тобто за правилами, визначеними Цивільним кодексом України, жодним чином не змінює порядок сплати єдиного внеску, визначений Законом № 2464-VI. Відповідно, поширення положень Цивільного кодексу України Законом № 2464-VI у даному випадку не потребується.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зараховує кошти, сплачені ТОВ «Луганськгаз збут» від імені АТ «Луганськгаз», в рахунок сплати останнім єдиного внеску.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, викладеною в постановах від 21 грудня 2018 року у справі № 805/1429/17-а, від 25 січня 2019 року у справах № 812/59/16, № 817/85/16, від 29 січня 2019 року у справі № 812/15/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 812/1281/17:

«Виходячи з аналізу саме положень цивільного законодавства, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що в результаті реалізації між Товариством та Повіреним їхніх взаємовідносин за договорами доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (Товариства) по сплаті єдиного внеску, що заборонено частиною дев`ятою статті 25 Закону № 2464-VI.

У Суду немає підстав вважати цей висновок судів попередніх інстанцій таким, що не відповідає закону, зокрема частині дев`ятій статті 25 Закону № 2464-VI, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску за наведеними вище платіжними дорученнями, є саме позивач, а не будь-яка третя особа.

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI».

У зазначених справах Верховним Судом зроблено загальний висновок щодо правової оцінки обставин справи та зазначено, що: «У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі № 2464-VI - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості використати передбачений Законом спосіб виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству».

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Разом з цим, в порушення вимог частини п`ятої статті 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» відповідач не враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2018 року в справі № 805/1429/17-а, від 25 січня 2019 року в справах № 812/59/16, № 817/85/16, від 29 січня 2019 року в справі № 812/15/17, від 06 лютого 2020 року в справі № 812/1281/17.

Оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) згідно з пунктом 3 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449 формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, а в інтегрованій картці платника АТ «Луганськгаз» з єдиного внеску за 2019-2020 роки відсутні облікові операції по сплаті єдиного внеску, здійснені ТОВ «Луганськгаз збут» за АТ «Луганськгаз», що свідчить про недостовірність облікових та звітних показників щодо стану розрахунків платника з цільовими фондами, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17, у якій зазначено, що станом на 31 жовтня 2020 року заборгованість АТ «Луганськгаз» зі сплати єдиного внеску складає 5938333,87 грн, у тому числі: недоїмка - 5938333,87 грн, штрафи - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, внаслідок чого є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників щодо незарахування відповідних платежів та зобов`язання Офісу великих платників зарахувати платежі згідно з платіжними дорученнями в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску за жовтень 2020 року, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (далі - Порядок № 422).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 422 терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях:

інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;

облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;

облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку;

оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП;

первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку № 422:

метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками;

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу;

облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення;

інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Пунктом 1 глави 2 розділу ІІІ Порядку № 422 визначено, що після розміщення на відповідному сервері для завантаження інформації органів Казначейства відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B та відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @Е інформаційною системою органів ДФС забезпечується автоматична обробка таких файлів та виконується розподіл записів за критеріями: рознесені платежі; нерознесені платежі; виключені з обробки платежі.

Рознесені платежі відображаються в ІКП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля «Призначення платежу» документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати, визначеним Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року № 666, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 року за № 974/27419 (пункт 2 глави 2 розділу ІІІ Порядку № 422).

Згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ Порядку № 422:

нерознесені платежі щоденно відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. При цьому виконуються такі процедури:

якщо платнику не відкрита ІКП, інформаційна система дає можливість працівнику підрозділу, який здійснює облік платежів та інших надходжень, відкрити ІКП за відповідним платежем та обробити запис розрахункового документа, що автоматично не був рознесений інформаційною системою;

якщо реквізити платіжного документа невірно заповнені, але з полів платіжного документа можливо виділити інформацію про код платника, якому призначено відповідний платіж або у якого є декілька відкритих ІКП, працівнику підрозділу, який здійснює облік платежів та інших надходжень, надається можливість або підтвердити рознесення даних документа за визначеними інформаційною системою реквізитами, або рознести дані документа за самостійно визначеними користувачем реквізитами;

якщо платника податків з податковим номером, що визначений інформаційною системою з платіжного документа, не знайдено серед платників податків, що перебувають на обліку в органі ДФС, сума розрахункового документа розноситься до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»;

підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, не пізніше 4-го робочого дня від дня одержання технологічних файлів @B і @Е від органу Казначейства передає до відповідних підрозділів, відповідальних за адміністрування податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску, інформацію щодо надходжень платежів до з`ясування;

не пізніше 4-ох робочих днів від дати надходження такої інформації підрозділи, відповідальні за адміністрування податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску, повідомляють підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, про результати опрацювання платежів до з`ясування;

у разі з`ясування призначення платежу в звітному місяці, в якому здійснена сплата платником, підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводить перерознесення відповідних сум з ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» до ІКП платника шляхом редагування податкового номера платника податків;

у разі з`ясування призначення платежу після настання 5-го робочого дня місяця, наступного за звітним, підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводить перерознесення поточною датою відповідних сум з ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» до ІКП платника, використовуючи операції, призначені для відображення сум з`ясованих платежів.

В рамках адміністративного судочинства бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

З огляду на викладене, у межах спірних правовідносин порушення прав позивача суд вбачає у бездіяльності відповідача щодо незарахування сплачених ТОВ «Луганськгаз збут» (ідентифікаційний код 40268230) коштів за спірними платіжними дорученнями в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, способом усунення якого є зобов`язання відповідача зарахувати датою сплати перераховані ТОВ «Луганськгаз збут» (ідентифікаційний код 40268230) кошти за спірними платіжними дорученнями в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із відображенням сплачених коштів в ІКП АТ «Луганськгаз».

Проте, вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати кошти, сплачені ТОВ «Луганськгаз збут» за АТ «Луганськгаз», безпосередньо як сплату єдиного внеску за жовтень 2020 року, суд вважає безпідставною з огляду на те, що дослідженням платіжних доручень ТОВ «Луганськгаз збут» за жовтень 2020 року встановлено, що згідно з призначенням платежу перераховувались кошти на сплату єдиного внеску за вересень та жовтень 2020 року, а не тільки за жовтень 2020 року.

Також за даними ІКП з ЄСВ АТ «Луганськгаз» за позивачем, починаючи з 21 січня 2019 року, у тому числі й на час сплати єдиного внеску в жовтні 2020 року, постійно облікована недоїмка по сплаті єдиного внеску, відповідно всі суми, які находять від АТ «Луганськгаз» зараховуються відповідачем у порядку календарної черговості виникнення недоїмки, а не за призначенням платежу, як цього вимагає позивача.

Такий порядок погашення заборгованості по сплаті єдиного внеску безпосередньо визначений в частині шостій статті 25 Закону № 2464-VI, тому у суду відсутні підстави для його зміни.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим позов слід задовольнити частково, з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в загальному розмірі 23122,00 грн (за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 21020,00 грн за платіжним дорученням від 21 грудня 2020 року № 20244 та за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 2102,00 грн за платіжним дорученням від 21 грудня 2020 року № 20243 (том 1 арк. спр. 9, 10).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача і позов підлягає задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту в частині позовних вимог немайнового характеру, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 23122,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, територіальним органом якого є Міжрегіональне управління, створене без ознак юридичної особи.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 87, код за ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 57, код за ЄДРПОУ ВП 43968079) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків ДПС від 09 листопада 2020 року № Ю-78-17 про сплату боргу на суму 5938333,87 грн (п`ять мільйонів дев`ятсот тридцять вісім тисяч триста тридцять три гривні 87 коп.).

Визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо незарахування сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськ Збут» (код за ) коштів за платіжними дорученнями від 05 жовтня 2020 року № 17591 на суму 13700,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17647 на суму 216000,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17648 на суму 4084,94 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17649 на суму 5917,41 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17658 на суму 181,92 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17663 на суму 9150,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17739 на суму 53064,00 грн, від 13 жовтня 2020 року № 18051 на суму 18,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18109 на суму 140100,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18114 на суму 5600,00 грн, від 23 жовтня 2020 року № 18328 на суму 200,00 грн, від 26 жовтня 2020 року № 18335 на суму 2050,00 грн, від 27 жовтня 2020 року № 18386 на суму 1500,00 грн, від 28 жовтня 2020 року № 18395 на суму 6450,00 грн, від 30 жовтня 2020 року № 18447 на суму 3000,00 грн в рахунок сплати Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зарахувати датою сплати перераховані Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (код за ) кошти за платіжними дорученнями від 05 жовтня 2020 року № 17591 на суму 13700,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17647 на суму 216000,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17648 на суму 4084,94 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17649 на суму 5917,41 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17658 на суму 181,92 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17663 на суму 9150,00 грн, від 06 жовтня 2020 року № 17739 на суму 53064,00 грн, від 13 жовтня 2020 року № 18051 на суму 18,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18109 на суму 140100,00 грн, від 20 жовтня 2020 року № 18114 на суму 5600,00 грн, від 23 жовтня 2020 року № 18328 на суму 200,00 грн, від 26 жовтня 2020 року № 18335 на суму 2050,00 грн, від 27 жовтня 2020 року № 18386 на суму 1500,00 грн, від 28 жовтня 2020 року № 18395 на суму 6450,00 грн, від 30 жовтня 2020 року № 18447 на суму 3000,00 грн в рахунок сплати Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із відображенням сплачених коштів в інтегрованій картці платника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз».

В частині вимог про зобов`язання Офісу великих платників податків ДПС зарахувати платежі згідно з платіжними дорученнями в рахунок сплати Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» єдиного внеску за жовтень 2020 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, код за ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 23122,00 грн (двадцять три тисячі сто двадцять дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07 квітня 2021 року.

Суддя К.О. Пляшкова