Справа № 480/8975/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Справа № 480/8975/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8975/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою та надати у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:004:0143), яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 18-14345/16-20-СГ від 16.04.2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Після виготовлення та погодження проекту землеустрою, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження даного проекту. Проте наказом від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ відповідач відмовив у затвердженні проекту з підстав, які не передбачені законодавством. Позивач вважає таку відмову протиправною та прийнятою з порушенням вимог Земельного кодексу України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що під час розгляду Головним управлінням проекту з землеустрою було встановлено, що відстань між пунктом державної геодезичної мережі МЗ61139200 «Зелений Гай» та точкою стояння 1000 більше ніж 1500 метрів. Відповідно до пункту 5.1.14 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98) затвердженої наказом №56 від 09.04.98 Головного управління Геодезії, Картографії та Кадастру, а саме: довжини сторін у теологічних ходах мають бути не більше ніж 1500 м і не менше 40 м на незабудованих територіях. Таким чином, Головним управлінням було прийнято наказ від 09.10.2020 № № 18-30879/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 2,0 га, кадастровий номер :06:004:0143, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського Сумської області. Також відповідач заперечує проти позовних вимог щодо зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою, оскільки затвердження проекту землеустрою є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру у Сумській області і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень (а.с. 59-60).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 18-14345/16-20-СГ від 16.04.2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15).

На підставі вказаного наказу, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 6-45).

Відповідно до висновку Головного управління Держгеокадасту у Кіровоградській області від 23.06.2020 року № 10293/82-20 про розгляд документації із землеустрою, вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено та зазначено, що даний проект землеустрою відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (а.с. 42).

Міськрайонним управлінням у м Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було сформовано та зареєстровано земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер :06:004:0143, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 46).

Позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 02.09.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 51).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.09.2020 р. № 18-28742/16- 20-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" було відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :06:004:0143, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: згідно статті 25 Закону України «Про землеустрій» відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою у паперовій формі засвідчується підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. В матеріалах проекту не всі сторінки підписані сертифікованим інженером-землевпорядником та не завірені його особистою печаткою (а.с. 52).

Після усунення недоліків зазначених у наказі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.09.2020 р. № 18-28742/16- 20-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", позивач повторно звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 24.09.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 49).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :06:004:0143, із цільовим призначенням для ведення особисто, селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: в поданому проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки на затвердження встановлено, що відстань між пунктом державної геодезичної мережі МЗ61139200 «Зелений Гай» та точкою стояння 1000 більше ніж 1500 метрів. Відповідно до пункту 5.1.14 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000. 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98) затвердженої наказом № 56 від 09.04.98 Головного управління Геодезії, Картографії та Кадастру, а саме: довжини сторін у теодолічних ходах мають бути не більше ніж 1500 м і не менше 40 м на незабудованих територіях (а.с. 50).

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно з положеннями ч. 9-10 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки. При цьому, стаття 123 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто, поданий проект за змістом, формою має відповідати вимогам законів та інших нормативно-правових актів.

З наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ суд вбачає, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідач вказав, що в поданому проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки на затвердження встановлено, що відстань між пунктом державної геодезичної мережі МЗ61139200 «Зелений Гай» та точкою стояння 1000 більше ніж 1500 метрів (а.с. 50).

Проте, суд зазначає, що відповідно до висновку Головного управління Держгеокадасту у Кіровоградській області від 23.06.2020 року № 10293/82-20 про розгляд документації із землеустрою, вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено (а.с. 42). Крім того у висновку зазначено, що даний проект відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

А відтак суд зазначає, що відповідачем було протиправно відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та надані у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:004:0143), яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Щодо посилання відповідача, що затвердження проекту землеустрою є його дискреційними повноваженнями, суд зазначає, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою в даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, а буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач протиправно надав позивачу формальну відмову з підстав, не передбачених діючим законодавством. Оскільки процес надання позивачу формальних відмов у затвердженні проекту землеустрою може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 18 жовтня 2018 року по справі №818/1976/17.

Водночас суд зазначає, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування.

Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (рішення Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року).

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, затвердження проекту землеустрою, або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція щодо дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 у справі № 816/591/15-а та постанові від 18.10.2018 у справі № 818/1976/17.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, суд враховує той факт, що відповідачем неодноразово було відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою. При цьому кожного разу відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, відповідач зазначає різні підстави відмови.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене та те, що відмова у затвердженні проекту землеустрою викладена у наказі Головного управління Держеокадастру у Сумській області від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.00 гектара земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору у розмірі 840,80 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 04.12.2020 року № 0.0..1 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" від 09.10.2020 р. № 18-30879/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.00 гектара земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40021, ) затвердити проект землеустрою та надати у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:004:0143), яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40021, ) суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек