Справа № 540/783/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/783/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Шестаковій А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Кулік В.М.,

представника відповідача - Кравченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду позивач зазначає, що 25 січня 2021 року звернулася до відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) Херсон управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з питання призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви було надано документи, що підтверджують статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986р. та трудовий стаж роботи. Рішенням Пенсійного фонду у формі протоколу № 33 від 29.01.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки за наданими документами неможливо підтвердити роботу в зоні відчуження.

Вважає вказане рішення протиправним, необґрунтованим та таким, що порушує норми чинного законодавства та її права та інтереси.

З врахуванням викладеного, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 33 від 29.01.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення - 25 січня 2021 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Ухвалою від 09.03.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 31.03.2021 року.

24.03.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що зі зниженням пенсійного віку на 10 років пенсії призначаються, зокрема, особам, які відпрацювали в зоні відчуження з моменту аварії з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів. Обов`язковою умовою для призначення пенсії із зниженням віку відповідно до статті 55 Закону № 796 є робота в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. В акті перевірки періодів перебування в зоні відчуження гр. Чепіль ( ОСОБА_2 ) від 28.10.2013 № 34, складеному спеціалістом управління Пенсійного фону України в Яготинському районі Київської області, зазначено, що в розрахунково - платіжних відомостях за грудень 1987 року ОСОБА_2 (мовою оригіналу), (посада не вказана), проведена виплата премії в сумі 30 руб. Нарахування доплат з роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відсутні. Інші документи, які можуть підтвердити роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні. Первинними документами, наданими позивачем не підтверджена її робота у 1986 році у зоні відчуження.

Управлінням при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 29.01.2021 №33 дотримано вимоги чинного законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

31.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надає право користування пільгами, встановленими законом, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Позивач вказує на те, що сам відповідач зазначає про наявність у позивача первинних документів про роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, але, на його думку, ними не підтверджується її робота у 1986 році у зоні відчуження.

Правова позиція щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, розглядалась Верховним Судом України, про що була винесена Постанова відповідно до якої, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутність у позивача всіх первинних документів не може бути підставою для відмови позивачу в його законному праві на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Відповідач ігнорує норми чинного пенсійного законодавства, зазначені позивачем вище, та не виконує обов`язкові нормативно-правові акти.

У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

25 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою при призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За записами трудової книжки ОСОБА_1 працювала в КП "Яготинський побуткомбінат" з 23.07.1984 по 26.02.1991.

До заяви позивача про призначення пенсії додані наступні документи:

- копія паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 17 квітня 1996 року;

- копія ідентифікаційного номера;

- копія атестату від 18.07.1984 №5764;

- копія диплома від 24.07.1986 № НОМЕР_2 ;

- копія трудової книжки НОМЕР_3 ;

- копія свідоцтва про укладення шлюбу від 20.06.1987 серії НОМЕР_4 ;

- копія свідоцтва про народження від 10.02.1988 серії НОМЕР_5 ;

- копія свідоцтва про народження від 29.03.1989 серії НОМЕР_6 ;

- копія дубліката посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, виданого Херсонською обласною державною адміністрацією 21 лютого 1994 року №282904;

- копія довідки від 15.10.1992 №168 з Яготинського побуткомбінату Київського обласного управління побутового обслуговування населення про виплачену додаткову заробітну плату в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофрад від 10.06.1986 № 207-7 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- копія довідки від 15.06.1992 №81, виданої Яготинським побуткомбінатом Київського обласного управління побутового обслуговування населення про те, що згідно з наказом Київського обласного управління побутового обслуговування населення від 08.10.1986 позивач працювала в 30-кілометровій зоні в пральні села Розсоха Чорнобильського району з 10.11.1986 по 20.11.1986;

- копія довідки без дати та номера реєстрації, в якій зазначено про право на пільги, встановлені Постановою ЦК КПРС, Президіумом Верховної Ради, Ради Міністрів СРСР від 07.05.1986 №524-150;

- копія наказу від 06.11.1986 №128 по Яготинському побуткомбінату Київського обласного управління побутового обслуговування населення про направлення ОСОБА_2 на чергування в тридцятикілометрову зону м. Чорнобиля;

- копія наказу від 18.12.1986 №142 по Яготинському побуткомбінату Київського обласного управління побутового обслуговування населення про нагородження грошовою премією за виконання особливо службового завдання;

- копія довідки від 10.10.2012 №204, виданої комунальною установою "Яготинський районний трудовий архів" про те, що табелі робочого часу Комунального підприємства "Яготинський побуткомбінат" не надходили;

- копія архівної довідки від 10.09.2013 №235, виданої Комунальною установою "Яготинський районний Трудовий архів" про нараховану ОСОБА_2 заробітну плату за період з травня 1984 по грудень 1987;

- копія архівної довідки від 05.07.2013 №01-18/321, виданої Комунальною установою "Іванківський трудовий архів", в якій зазначено, що в архівному фонді "Чорнобильський побуткомбінат" м. Чорнобиль Київської області на зберіганні знаходиться книга №2 відомостей по нарахуванню заробітної плати (шоферам, трактористам, кочергам, тимчасовим робітникам) за 1986 рік. Відомості на відряджених в архів на зберігання не надходили. Дані на ОСОБА_3 відсутні;

- копія акту перевірки періодів перебування в зоні відчуження гр. ОСОБА_3 . Від 28.10.2013 №34;

- відомості нарахування заробітної плати за період з листопада 1986 по лютий 1987.

Протоколом Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області № 33 від 29.01.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 2100-0304-8/5460 від 03.02.2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що 28 жовтня 2013 року спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області здійснено перевірку факту роботи ОСОБА_1 в КУ "Яготинський районний трудовий архів", про що складено акт. В акті зазначено, що в розрахунково-платіжних відомостях за грудень 1987 року гр. ОСОБА_2 (посада не вказана) проведена виплата премії в сумі 30 руб. Нарахування доплат за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відсутні.

Інші документи, які можуть підтвердити роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні. Оскільки за наданими документам неможливо підтвердити роботу в зоні відчуження, 29.01.2021 прийнято рішення № 33 відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Статтею 19 Конституції передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загально обов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 15 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Приписами статті 9 Закону № 796-ХІІ встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Виходячи з аналізу положень статті 55 Закону № 796-ХІІ обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 280/1162/16-а.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

За змістом статті 65 цього Закону документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (чинного на момент видачі посвідчення позивачу), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

В пункті 10 цього Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

При цьому, з аналізу норм частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17, від 24.07.2018 у справі № 524/2062/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 152/651/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 497/1830/16-а, від 27 квітня 2020 року у справі № 212/5780/16-а.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною першою ст. 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша).

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 вказаної статті).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як передбачено п. 1. ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернулася з заявою про призначення пенсії 25.01.2021 року, тому вона має право на призначення пенсії з 25.01.2021 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_7 , видане 21.01.1994 р.

Основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Таким чином, позивач має права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу даного виду пенсії діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання пропорційності, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Відповідачем не надано суду доказів правомірності дій щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, суд прийшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 33 від 29.01.2021 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Частинами 3, 4 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 5 та п. 4 ч. 2, п. 3, п. 4 ст. 245 КАС України.

Необхідно зазначити, що згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом.

Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Враховуючи викладене та те, що позивач до заяви про призначення пенсії за віком надала документи, які підтверджують статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення - 25 січня 2021 року.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн.

З огляду на викладене та враховуючи, що за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому судовий збір у сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 33 від 29.01.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) призначити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення - 25 січня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06 квітня 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010203