Справа № 260/648/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 260/648/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, якою просить: 1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно; 2) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно, в день виключення із списків частини - 31.12.2018 року; 3) зобов`язати військову частини НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно.

09 березня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

22 березня 2021 року позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог.

Відповідно до якого просить суд викласти позовні вимоги у наступній (новій) редакції: 1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно; 2) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно, в день звільнення з військової служби (виключення із списків частини); 3) зобов`язати військову частини НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно; 4) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо невиконання вимог пункту 2 умов контракту від 29.04.2016 року щодо незабезпечення належних умов для проходження військової служби ОСОБА_1 в частині належного матеріального забезпечення під час проходження військової служби та зобов`язання здійснювати виплати грошового забезпечення.

Дослідивши подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог, суд приходить до наступного.

Правилами частин 1,7 статті 47 КАС України закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог, оскільки таку подано у відповідності до вимог статті 47 КАС України.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Відповідно до Витягу із Наказу №315 від 29.12.2018 року його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року. Як вбачається з карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення № 556 ОСОБА_1 індексація його грошового забезпечення в супереч Закону нараховувалася та виплачувалася періодично, не в повному обсязі, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися. Виходячи з даних зазначених в картках особового рахунку на виплату грошового забезпечення № 556 ОСОБА_1 , відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за наступний період: січень - червень 2016 року. Індексація грошового забезпечення за вищенаведений період повинна була бути нарахована і виплачена при звільненні позивача з військової служби, - до виключення його із списків особового складу військової частини. Відтак, вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з січня по червень 2016 року, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

05 квітня 2021 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що за даними Держстату, розміщеними на офіційному веб-сайті за посиланням http://www.ukrstat.gov.ua/ індекси інфляції в Україні у 2016 році були наступні: січень - 100,9; лютий - 99,6; березень - 101,0; квітень - 103,5; травень - 100,1; червень - 99,8; липень - 99,9; серпень - 99,7; вересень - 101,8; жовтень - 102,8; листопад - 101,8; грудень - 100,9. Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим - до перевищення порогу індексації (103 %). Індексація виплачується військовослужбовцям у поточному місяці за попередній місяць, як вбачається з Довідки №15, у грудні 2016 року ОСОБА_1 було виплачено індексацію у сумі 193,85 гри., хоча належна до виплати була індексація у сумі 134,40. Якщо 134,40+59,45=193,85. Таким чином загальна сума індексації за рік відповідає Довідці №15 і становить 491,10 грн. Отже індексація нараховується та виплачується виключно у випадку настання умов, що визначені ст.4 Закону №1282-Х1І, та підстав для нарахування та виплати індексації за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 немає.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 29 грудня 2018 року наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 69 о/с, відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» розірвано контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) із солдатом ОСОБА_1 , (а.с. 46).

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 315, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року, (а.с. 47).

Згідно з довідкою виданою відповідачем від 21 січня 2020 року № 16 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено індексацію за період з липня 2016 року по грудень 2016 року, (а.с. 60).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо невиплати йому з січня 2016 року по червень 2016 року індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII.

Так, частинами першою-четвертою статті 9 Закону Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України Про індексацію грошових доходів населення (надалі - Закон № 1282-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 01.01.2016).

Зокрема, статтею 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Водночас, положеннями статті 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 01.01.2016).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Разом з тим, пунктом 2 Порядку № 1078 закріплено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Крім того, положеннями пункту 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічний правовий висновок у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі № 825/565/17.

Відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін на сайті Державної служби статистики України, судом встановлено, що індекс споживчих цін становив у 2016 році - 112,4 %: у січні - 100,9%; у лютому 99,6%; у березні 101,0%; у квітні 103,5%; у травні 100,1%; у червні 99,8%; у липні 99,9%; у серпні 99,7%; у вересні 101,8%; у жовтні 102,8%; у листопаді 101,8%; у грудні 100,9%.

Як встановлено судом, позивачу не виплачувалась індексація у спірний період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року.

Разом з тим, індекс споживчих цін у спірний період перевищив поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка тільки у квітні 2016 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року та щодо непроведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року, в день виключення із списків частини 31 грудня 2018 року.

Враховуючи вищенаведене, задля відновлення порушеного права позивача, враховуючи положеннястатті 245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.

Що стосується позовної вимоги визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо невиконання вимог пункту 2 умов контракту від 29.04.2016 року щодо незабезпечення належних умов для проходження військової служби ОСОБА_1 в частині належного матеріального забезпечення під час проходження військової служби та зобов`язання здійснювати виплати грошового забезпечення, то така є тотожною попереднім позовним вимогам та повністю охоплена вимогами, які задоволено судом частково, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, так як є частково підтверджені належними і допустимими доказами та відповідачем частково спростовані.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.

3. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року, в день виключення із списків частини 31 грудня 2018 року.

4. Зобов`язати Військову частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.

5. В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 квітня 2021 року.

СуддяТ.В.Скраль