Справа № 120/710/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 квітня 2021 р. Справа № 120/710/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України (далі - відповідач), у якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 16 574,10 грн. у день звільнення з військової служби в запас Збройних Сил України;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 16 574,10 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом начальника Західного ТУ НГУ від 22.08.2019 року № 63 о/с його звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 НГ України від 13.09.2019 року № 209 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 14.09.2019 року.

Однак при звільненні відповідач не провів повного розрахунку з позивачем, а саме не виплатив грошову компенсацію за не отримане речове майно.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 05.02.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.02.2021 року відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому вказав, що станом на час звільнення зі служби позивача військова частина НОМЕР_1 не мала належних бюджетних призначень на закупівлю речового майна, однак позивач мав можливість під час проходження служби, безперешкодно отримати речове майно в натуральному вигляді, але з не встановлених підстав своє право не реалізував.

Відповідно до листа від 03.07.2020 за вих. №50/08/27/3-677 потреба в виплаті позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно подана до Західного територіального управління Національної гвардії України.

Загальна потреба в виплатах звільненим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 грошової компенсації за не отримане речове майно, згідно норм подання звітності, повторно (регулярно) подається до Західного територіального управління Національної гвардії України, що підтверджується «Даними про роботу речової служби військової частини НОМЕР_1 щодо заборгованостей та залишків миючих засобів станом на 01.07.2020, яка була направлена до ЗТУ НГУ за вих.№ 50/08/27/3-677 від 03.07.2020.

Відповідно викладеного з боку відповідача та командира військової частини НОМЕР_1 було вжито всі можливі заходів щодо організації дотримання прав позивача на отримання належних предметів форменого обмундирування чи реалізації права на отримання позивачем грошової компенсації за не отримане речове майно.

Як зазначено вище військова частина НОМЕР_1 не має власних коштів на виплати компенсації за не отримане речове майно.

Враховуючи наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Позивач проходив військову службу за контрактом у Західному територіальному управлінні Національної гвардії України.

Відповідно до наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 22.08.2019 року № 63о/с позивач був звільнений у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту без права носіння військової форми одягу 14.09.2019 року та для взяття на військовий облік направлено до Крижопільського РВК Вінницької області.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 209 від 13.09.2019 року припинено (розірвано) контракт та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 14.09.2019 року.

31.12.2020 року звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у якій просив видати довідку про вартість речового майна, що належало останньому до видачі та нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період служби.

Листом № 50/08/27-11-80 від 18.01.2021 року відповідач повідомив, що на цей час у військовій частині НОМЕР_1 відсутні бюджетні призначення на виплату грошової компенсації замість не отриманого речового майна військовослужбовцям. Розподіл бюджетних призначень здійснює Головне управління Національної гвардії України. Після надходження до військової частини НОМЕР_1 коштів на дані потреби будуть здійснені виплати коштів, як грошову компенсацію замість не отриманого речового майна. Виплата коштів здійснюватиметься відповідно до черги в порядку звільнення військовослужбовців, які проходили службу у військовій частині НОМЕР_1 , по довідці вартості предметів речового майна №76 від 13.09.2019 року на сума якої складає 16574,10 грн. оригінал якої ви можете отримати в речовій службі військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 1.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 9-1 Закону від 20.12.91 № 2011-XII передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, визначається Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно пункту 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п. 4 Порядку № 178 ).

Пунктом 5 Порядку № 178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція № 232).

Пунктом 4 розділу III Інструкції № 232 встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку № 178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Як встановлено судом, позивача звільнено виключено зі списків військової частини з 14.09.2019 року. На час звільнення позивача з військової служби стаття 9-1 Закону від 20.12.91 № 2011-XII передбачала, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лист Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 50/08/27-11-80 від 18.01.2021 року, у якого зазначено, що згідно довідки № 76 від 13.09.2019 року вартість речового майна, що належить до видачі позивачу складає 16 574,10 грн.

Доказів виплати компенсації за не отримане майно суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Суд зазначає, що застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Таким чином військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно. На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 по справі № 803/756/17, від 17.01.2019 по справі № 822/2309/17, від 29.08.2019 по справі № 2040/7697/18.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач, як військовослужбовець відповідно до п.3 Порядку № 178 має право на грошову компенсацію за не отримане речове майно, яка має бути виплачена відповідачем.

У зв`язку з цим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат зі сплати останнього у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 16 574,10 гривень (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривень 10 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею: 07.04.2021

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України (, вул. Некрасова, 72, м. Вінниця, 21001).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна