Справа № 560/5446/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5446/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

05 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу та відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про наявний страховий стаж для призначення тимчасової соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, неправомірною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 а саме: з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року; з 31.03.1978 року по 02.04.1980 року; з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року; з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року, а також період роботи з 1988 року по 1999 рік-період роботи в СК "Маяк" до страхового стажу роботи та видати ОСОБА_1 довідку про наявний страховий стаж, який визначає право на призначення тимчасової державної соціальної допомоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу слідуючих періодів роботи:

- з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року;

- з 31.03.1978 року по 02.04.1980 року;

- з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року;

- з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року;

- з 1988 року по 1999 рік-період роботи в СК "Маяк".

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу слідуючі періоди роботи:

- з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року;

- з 31.03.1978 року по 02.04.1980 року;

- з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року;

- з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року;

- з 1988 року по 1999 рік-період роботи в СК "Маяк".

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у видачі довідки про наявний страховий стаж.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області видати ОСОБА_1 довідку про наявний страховий стаж згідно заяви від 27.07.2020 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв"язку з неявкою сторін у судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилося 60 років.

В зв`язку із досягненням пенсійного віку, позивач 27.07.2020 року звернулася до пенсійного органу із заявою № 7124/1749 про призначення пенсії.

Згідно протоколу № 55 від 04 серпня 2020 року відповідач визначив, що у позивача відсутнє право на пенсію, оскільки за обрахунком Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області її страховий стаж становить 6 років 0 місяців 20 днів.

Також відповідач відмовив позивачу у видачі довідки про наявний страховий стаж для призначення державної соціальної допомоги про що повідомив її листом від 13.08.2020 року № 2200-0312-8/36277.

Підставою для відмови у видачі довідки про наявний страховий стаж для призначення державної соціальної допомоги стало відсутність необхідного страхового стажу який визначає право на призначення тимчасової державної соціальної допомоги, так як такий стаж повинен бути не менше 15 років.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до страхового стажу не враховано періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.04.1977 року, зокрема: з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року, з 31.03.1978 року 02.04.1980 року, з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року, з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року, оскільки трудова книжка видана з порушенням "Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року, а саме: в трудовій книжці не вказані дата та місяць народження працівника.

Інші періоди роботи, зазначені у цій трудовій книжці підтверджені довідкою № 64 від 16.10.2019 року, виданою КНП Красилівська ЦРЛ.

Крім того до страхового стажу не враховано період роботи з 1988 року по 1999 рік в СК "Маяк", оскільки трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 31.12.1988 року заповнена з порушенням вимог "Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників", затвердженого Постановою ради міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 року, а саме: записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих виходів за кожний рік не завірені підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Зокрема суд зауважив, що встановлені у справі обставини свідчать про наявність у позивача права на пенсію на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відповідачем протиправно відмовлено у призначенні такої пенсії.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками Вінницького окружного адміністративного суду. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 24 цього Закону надається визначення правового терміну страховий стаж. Отже страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до страхового стажу не враховано періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.04.1977 року, зокрема: з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року, з 31.03.1978 року 02.04.1980 року, з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року, з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року, оскільки трудова книжка видана з порушенням "Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року, а саме: в трудовій книжці не вказані дата та місяць народження працівника.

Крім того до страхового стажу не враховано період роботи з 1988 року по 1999 рік в СК "Маяк", оскільки трудова книжка НОМЕР_3 від 31.12.1988 року заповнена з порушенням вимог "Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників", затвердженого Постановою ради міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 року, а саме: записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих виходів за кожний рік не завірені підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою.

Таким чином із змісту протоколу № 55 від 04 серпня 2020 року та листа від 13.08.2020 року № 2200-0312-8/36277 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вбачається, що до страхового стажу позивачу не враховані періоди її роботи до набрання чинності Законом України №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, до 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, який набрав чинності 01.01.1992 року на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1931-XII.

Відповідно до частини 1 статті 56 цього Закону до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону України № 1931-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів.

При цьому, чинним законодавством України, яким регулюється питання пенсійного забезпечення громадян, не передбачено будь-яких правових підстав для того щоб не враховувати до страхового стажу працівника періоди його роботи, зазначені у трудовій книжці в зв`язку із відсутністю запису у такій трудовій книжці про дату та місяць народження працівника.

Пунктом 26 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Тобто, відсутність запису про дату народження працівника не може бути підставою для вчинення дій щодо встановлення факту належності трудової книжки особі яка надала її пенсійному органу для обрахування страхового стажу та подальших дій, передбачених чинним законодавством.

Суд першої інстанції звернув увагу, що у відповідача, при обрахуванні позивачу страхового стажу згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 12.04.1977 року, не виникло сумнівів щодо того, що вказана трудова книжка належить саме ОСОБА_1 , підтвердженням чого є зарахування періоду роботи, зазначеного у цій трудовій книжці у комунальному некомерційному підприємстві Красилівська ЦРЛ до страхового стажу згідно довідки № 64 від 16.10.2019 року, виданою цією лікувальною установою.

Прізвище, ім`я, по батькові позивача вказане у трудовій книжці НОМЕР_2 повністю збігається із прізвищем, іменем, по батькові вказаним у її паспорті.

Належність трудової книжки НОМЕР_2 від 12.04.1977 року саме ОСОБА_1 , також підтверджується первинним записом її прізвища у трудовій книжці як ОСОБА_2 . Зміна родового прізвища позивача - ОСОБА_2 на ОСОБА_3 підтверджується відповідним записом у трудовій книжці, а підставою зміни прізвища стало свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів її роботи, записи про які наведені у трудовій книжці НОМЕР_2 від 12.04.1977 року, а саме: з 06.09.1976 року по 06.03.1978 року, з 31.03.1978 року 02.04.1980 року, з 20.01.1981 року по 09.07.1984 року, з 05.09.1984 року по 15.10.1984 року, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", не передбачені будь - які правові наслідки у разі відсутності запису про дату народження працівника у трудовій книжці, в тому числі і у вчинені дій щодо неврахування записів про періоди роботи у такій трудовій книжці до страхового стажу працівника.

Відповідно до пункту 6 "Основних Положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників", затвердженого Постановою ради міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 року, всі записи в трудовій книжці завіряються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженою правлінням колгоспу особою і печаткою.

Із змісту трудової книжки колгоспника, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що записи про роботу у СК "Маяк" з 1988 року по 1999 рік не завірені підписами голови колгоспу або спеціально уповноваженою правлінням колгоспу особою та печатками.

Позивач для підтвердження правомірності записів про трудову діяльність у СК "Маяк" з 1988 року по 1999 рік надала архівну довідку № 03-01/674 від 28.08.2019 року, видану Красилівським трудовим архівом.

Пенсійний орган не взяв до уваги вказану довідку при обрахуванні страхового стажу за трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_3 від 31.12.1988 року, так як у довідці вказана працівник ОСОБА_6 , тоді як позивач за паспортом ОСОБА_6 .

Проте, суд першої інстанції вірно зауважив, що імена ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ідентичні, - ОСОБА_7 це повне ім`я ОСОБА_8 . Відсутність по батькові у довідці не може слугувати підставою для сумнівів у належності такої довідки саме позивачу, оскільки інформація наведена у довідці співпадає із записами у трудовій книжці.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач при обрахуванні страхового стажу не вчинив всіх належних дій щодо підтвердження або не підтвердження страхового стажу позивача згідно записів у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 від 31.12.1988 року, які передбачені "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". При цьому, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії (дана позиція зазначена у пункті 29 постанови Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а).

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянка України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

За таких обставин, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів її роботи з 1988 року по 1999 рік в СК "Маяк", записи про які наведені у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 від 31.12.1988 року колегія суддів вважає протиправно.

Згідно із частиною 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 року передбачено установити в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року особам, які досягли віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та не набули страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за умови наявності у них не менше 15 років страхового стажу, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років.

Отже, для призначення пенсії за віком за її заявою від 27.07.2020 року, позивачу необхідно мати не менше 27 років страхового стажу, починаючи із досягнення нею віку 59 років і старше.

Судом встановлено, що у позивача відсутній страховий стаж у вказаному розмірі, що свідчить про відсутність підстав для призначенні пенсії.

Водночас, оскільки судовим розглядом підтверджено, що страховий стаж позивача становить більше 15 років, вказане надає право позивачу на отримання тимчасової державної соціальної допомоги як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

При цьому, обов`язок по підтвердженню страхового стажу особи яка претендує на отримання тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату та видачі такій особі довідки про наявний страховий стаж, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Однак, в порушення діючих норм закону, відповідач відмовив позивачу у наданні довідки про наявний страховий стаж, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є протиправними.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.