Справа № 280/9495/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 квітня 2021 року Справа № 280/9495/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Остриківської сільської ради Пологівського (Токмацького) району Запорізької області (вул. Центральна, буд. 78-А, с.Остриківка, Токмацький район, Запорізька область,71752, ), до Токмацької міської ради (вул.Центральна,45, м.Токмак, Запорізька область, 71701, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, буд. 50, м. Запоріжжя, 69095) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі - позивач 2) до Остриківської сільської ради Пологівського (Токмацького) району Запорізької області (далі - відповідач 1), до Токмацької міської ради (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивачі просять суд:

визнати протиправним та скасувати рішення сорок другої позачергової сесії восьмого скликання Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 14-1 від 11.09.2020 року "Про скасування рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність ОСОБА_2 ";

зобов`язати Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області () затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. кадастровий номер :02:002:0133, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства та передати у приватну власність вказану земельну ділянку ОСОБА_2 , згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України;

визнати протиправним та скасувати рішення сорок другої позачергової сесії восьмого скликання Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 14-5 від 11.09.2020 року "Про скасування рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду ОСОБА_1 ";

зобов`язати Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області () затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8463 га. кадастровий номер :02:002:0135, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області для городництва та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 в оренду для городництва;

визнати незаконною бездіяльність Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (), що полягає у неприйнятті у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та в оренду для городництва, які розташовані на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області загальною площею 2,0000 га. кадастровий номер :02:002:0133 та площею 1, 8463 га. кадастровий номер :02:002:0135.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення № 14-1 від 11.09.2020 сорок другою позачерговою сесією восьмого скликання депутатами Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області було вирішено скасувати рішення № 09-4 35 сесії від 23.12.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність ОСОБА_2 ». Також згідно рішення № 14-5 від 11.09.2020 сорок другою позачерговою сесією восьмого скликання депутатами Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області було вирішено скасувати рішення № 13 32 позачергової сесії від 25.10.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду ОСОБА_1 ». Зазначають, що відповідач 1 прийняв протиправні рішення, позбавивши права на розробку проектів землеустрою на вільні земельні ділянки на стадії затвердження проектів землеустрою.

Так 23.12.2019 рішенням № 09-4 Остриківської сільської ради ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області для подальшої передачі земельної ділянки у приватну власність. Окрім того, 27.01.2020 рішенням № 14 Остриківської сільської ради ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 3 га для городництва, яка розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з подальшою передачею її в оренду.

На виконання рішень сесії Остриківської сільської ради від 23.12.2019 за № 09-4 та від 27.01.2020 № 14 позивачами було виготовлено проекти землеустрою на вказані земельні ділянки. 25.02.2020 позивачі звернулися до відповідача 1 із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та для ведення городництва. Однак відповідач 1 тривалий час не приймав рішень про задоволення клопотань або про відмову, чим допустив бездіяльність щодо неприйняття у встановлений строк рішень за результатами розгляду клопотань.

Наголошує на тому, що оскаржувані рішення прийняті всупереч висновкам Конституційного Суду України, які викладені в Рішенні № 7-рп/2009. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 27.01.2021.

Ухвалою суду від 12.01.2021 у задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачам було відмовлено.

Від третьої особи до суду 21.01.2021 надійшли пояснення, де зазначено, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обовязкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 ЗК України не містять. Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування може бути лише невідповідність проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. На підставі рішень про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою позивачами такі проекти були розроблені та погоджені в порядку ст. 186-1 ЗК України, про що свідчать висновки від 04.02.2020 № 2466/82-20 та від 11.02.2020 № 2755/82-20. Земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі. Просить врахувати надані письмові пояснення.

Ухвалою суду від 27.01.2021 Токмацьку міську раду було залучено у справі як другого співвідповідача, призначено підготовче засідання на 01.03.2021.

Ухвалою суду від 08.02.2021 у задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачам було відмовлено.

Ухвалою від 01.03.2021 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 29.03.2021.

Ухвалою суду від 23.03.2021 забезпечено участь представника позивачів в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Представник позивачів та позивачі подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, відзив до суду не надали.

Представник третьої особи у своєму клопотанні від 17.02.2021 просив розглядати справу за його відсутності.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 35 сесії № 09-4 від 23.12.2019 було надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, для подальшої передачі земельної ділянки у приватну власність та рекомендовано протягом шести місяців розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати для затвердження на сесію сільської ради.

На виконання рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 35 сесії № 09-4 від 23.12.2019 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та погоджений в порядку ст. 186-1 ЗК України з ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, про що свідчить висновок від 04.02.2020 № 2466/82-20.

Рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 42 позачергової сесії № 14-1 від 11.09.2020 скасовано рішення № 09-4 35 сесії від 23.12.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність ОСОБА_2 ».

Рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 36 сесії № 14 від 27.01.2020 було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 3,00 га для городництва, розташованої на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з подальшою передачею її в оренду.

На виконання рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 36 сесії № 14 від 27.01.2020 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва та погоджений в порядку ст. 186-1 ЗК України з ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, про що свідчить висновок від 11.02.2020 № 2755/82-20.

Крім того, судом також встановлено, що рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 32 позачергової сесії № 13 від 25.10.2019 було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 3,00 га із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» (пасовища), яка розташована за межами населеного пункту Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, строком на 7 років, або до отримання власниками земельних часток (паїв) документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, та встановити розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою - щорічно 12 % від нормативно грошової оцінки землі.

На підставі вказаного рішення між Остриківською сільською радою (Орендодавець) та гр. ОСОБА_1 (Орендар) 29.11.2019 було укладено договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв).

Рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 42 позачергової сесії № 14-5 від 11.09.2020 скасовано рішення № 13 32 позачергової сесії від 25.10.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду ОСОБА_1 ».

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Разом з тим, Суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.

Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 у справі № 21-64а13 та 25.05.2016 у справі № 21-5459а15.

У п. 18 ст. 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Пунктом 19 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Тим часом ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016), врахування якої щодо застосування норм права в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковим під час вирішення цього спору.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відтак, компетенція органів місцевого самоврядування на скасування, внесення змін до попередніх рішень обмежена у разі виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законів інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

При цьому, рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 35 сесії № 09-4 від 23.12.2019, яке було скасоване рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 42 позачергової сесії № 14-1 від 11.09.2020, як і рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 32 позачергової сесії № 13 від 25.10.2019, яке було скасоване рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 42 позачергової сесії № 14-5 від 11.09.2020, за своєю природою є ненормативними (індивідуальними) правовими актами та є виконаними, а саме на його виконання відповідною особою розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, копія якого міститься в матеріалах справи та між Остриківською сільською радою (Орендодавець) та гр. ОСОБА_1 (Орендар) 29.11.2019 укладено договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв).

Щодо віднесення рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою до індивідуальних правових актів неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема у постановах від 22.01.2020р. у справі №208/5023/17; від 23.01.2018р. у справі №1620/992/12.

Тобто, відповідно до приписів вказаних рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і вони заперечують проти їх зміни чи припинення, про що, відповідно, свідчить подача вказаного позову.

Отже, рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 35 сесії № 09-4 від 23.12.2019, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, для подальшої передачі земельної ділянки у приватну власність та рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 8 скликання 32 позачергової сесії № 13 від 25.10.2019, яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 3,00 га із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» (пасовища), яка розташована за межами населеного пункту Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, вичерпали свою дію фактом їх виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після його виконання.

Вказане означає, що оскаржувані рішення можуть бути скасовані лише у судовому порядку, а тому Остриківська сільська рада Токмацького району Запорізької області не мала повноважень на їх скасування чи визнання нечинними.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. кадастровий номер :02:002:0133, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, а також в частині позовних вимог щодо визнання незаконною бездіяльності Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що полягає у неприйнятті у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та в оренду для городництва, то в цій частині суд зазначає наступне.

У частинах першій та третій статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частин восьмої-десятої статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Разом з тим, в даному випадку позивачі звернулися до відповідача 1 із відповідними заявами, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення, в той час, як останній вказане питання по суті не розглянув, будь яких рішень про відмову вказаних заяв або задоволення їх не прийняв.

Таким чином відсутність належним чином оформленого рішення Остриківської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його затвердженні у формі рішення, свідчить про протиправну бездіяльність уповноваженого органу.

Позивачі зазначають та протилежного судом не встановлено, що звертаючись із заявою про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 було додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області

Як зазначалось, згідно норм Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Слід зазначити, що зобов`язання затвердити проект щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В матеріалах справи наявні докази, які були досліджені судом, які свідчать про наявність можливості у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Враховуючи викладене, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_2 є саме зобов`язання Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0133) у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області, з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8463 га. кадастровий номер :02:002:0135, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області для городництва, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки судом встановлено та підтверджено представником позивача, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0135 була скасована та на вказаній земельній ділянці була здійснена державна реєстрація вже двох земельних ділянок з кадастровим номером :02:002:0146 та з кадастровим номером :02:002:0147.

Стосовно питання щодо зобовязання передати у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_2 , згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України та ОСОБА_1 в оренду для городництва, то за змістом положень статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. В подальшому відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 Земельного кодексу України). Згідно з положеннями частини 11 статті 123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Крім того, законодавством визначений і порядок реєстрації бажаних земельних ділянок в державному реєстрі иа отримання правовстановлюючих документів.

Суд зазначає, що в межах даної справи була надана оцінка дій субєкта владних повноважень на предмет протиправної бездіяльності дій щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його затвердженні, а тому підстави для надання оцінки іншим діям, бездіяльності чи рішенням уповноваженого огргану суд не вправі надавати оцінку, оскільки такі не є предметом розгляду та ще не настали, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Зідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. За правилами частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Остриківської сільської ради Пологівського (Токмацького) району Запорізької області (вул. Центральна, буд. 78-А, с.Остриківка, Токмацький район, Запорізька область,71752), до Токмацької міської ради (вул.Центральна,45, м.Токмак, Запорізька область, 71701, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, буд. 50, м. Запоріжжя, 69095) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Остриківської сільської ради токмацького району Запорізької області, що полягає у неприйнятті у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та в оренду для городництва, які розташовані на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області загальною площею 2,0000 га. кадастровий номер :02:002:0133 та площею 1, 8463 га. кадастровий номер :02:002:0135.

Визнати протиправним та скасувати рішення сорок другої позачергової сесії восьмого скликання Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 14-5 від 11.09.2020 року "Про скасування рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду ОСОБА_1 ", яким скасовано рішення № 13 тридцять другої позачергової сесії від 25.10.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вівведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним та скасувати рішення сорок другої позачергової сесії восьмого скликання Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 14-1 від 11.09.2020 року "Про скасування рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність ОСОБА_2 ", яким скасовано рішення № 09-4 тридцять пятої сесії від 23.12.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність ОСОБА_2 ».

Зобов`язати Остриківську сільську раду Токмацького району Запорізької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0133) у власність орієнтовною площею до 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Остриківської сільської ради Пологівського (Токмацького) району Запорізької області (вул. Центральна, буд. 78-А, с.Остриківка, Токмацький район, Запорізька область,71752, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Остриківської сільської ради Пологівського (Токмацького) району Запорізької області (вул. Центральна, буд. 78-А, с.Остриківка, Токмацький район, Запорізька область,71752, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 06.04.2021.

Суддя А.В. Сіпака