Справа № 640/9388/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Київ № 640/9388/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Єніча В.С., представника відповідача Ігнатенка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі,

установив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач, ДСНС), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ (по особовому складу цивільного захисту) №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 », виданий ДСНС від 25.03.2020;

поновити на службі цивільного захисту у ДСНС позивача з 26.03.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2021 призначено судове засідання у справі.

В судовому засіданні 24.03.2021 протокольною ухвалою вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, проведено підготовче судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДСНС помилково визначено статус позивача як такого, що перебуває у розпорядженні. Відповідачем проігноровано наявність згоди позивача на подальше проходження служби. При цьому, звільнення позивача відбулось без урахування його поновлення на посаді заступника голови ДСНС, тобто без виконання рішення суду від 16.05.2018 у справі №826/7297/15.

Відповідач у відзиві (т. 1 а.с. 88-96) стверджує, що наказ ДСНС про звільнення позивача є похідним (другорядним) актом від розпорядження Кабінету Міністрів України і саме ним позивач призначався на посаду заступника голови ДСНС. Відповідач своїм наказом лише оголошує розпорядження Кабінету Міністрів України та зазначає дату початку чи припинення перебування на такій посаді.

Оскільки на момент прийняття спірного наказу розпорядження Кабінету Міністрів України про поновлення позивача не приймалось, позивач правомірно перебував у розпорядженні голови ДСНС та, відповідно, звільнений внаслідок досягнення граничного віку проходження служби.

Представник відповідача при цьому зазначає, що позивач жодного разу не звертався до ДСНС з проханням продовжити йому строк перебування на службі понад граничний вік.

Таким чином, представник відповідача просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив (т. 1 а.с. 129-135) позивач не погоджується з твердженнями представника відповідача, наведеними у відзиві, та вважає їх необґрунтованими та безпідставними, зазначаючи фактично ті самі аргументи та доводи, що і у позовній заяві.

В судовому засіданні учасники підтримали свої письмово викладені позиції.

Суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 (т. 1 а.с. 8-29), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду (т. 1 а.с. 30-43), у справі №826/7297/15 визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій», поновлено останнього на посаді заступника голови ДСНС з 26.03.2015, а також стягнуто на його користь з ДСНС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн.

25.03.2020 відповідачем прийнято наказ (по особовому складу цивільного захисту) №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 », яким генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього заступника голови ДСНС, який перебуває у розпорядженні голови ДСНС, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, на підставі доповідної записки директора Департаменту персоналу ДСНС, звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктом 176 підпунктом 2 (за віком) з правом носіння форменого одягу.

Вважаючи таке звільнення та зазначений наказ протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Перш за все необхідно зазначити, що відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Предметом спору в межах даної адміністративної справи є наказ відповідача (по особовому складу цивільного захисту) від 25.03.2020 №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 » та, відповідно, поновлення останнього на службі цивільного захисту, а не правомірність чи ні дій/бездіяльності відповідача стосовно виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді заступника голови ДСНС з 26.03.2015.

За таких обставин, суд не приймає та не оцінює доводи та аргументи позивача та його представника в цій частині.

Що стосується спірного наказу, суд виходить з наступного.

З доповідної записки від 23.03.2020 №28-1/39 (т. 1 а.с. 100-101), яка стала підставою для прийняття спірного наказу, видно, що наказом ДСНС від 25.03.2015 №165 оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р про звільнення генерал- майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника голови ДСНС та відповідно до пунктів 79, 80 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу ОСОБА_1 зараховано у розпорядження голови ДСНС.

Починаючи з 2016 року до ДСНС надходили рішення судових органів щодо визнання протиправним та скасування зазначеного рішення та наказу про звільнення ОСОБА_1 , проте ДСНС не може їх виконати з незалежних від неї причин, оскільки до повноважень ДСНС не входить призначення чи звільнення з посади заступника голови ДСНС.

У разі коли після закінчення строку перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не вирішено питання подальшого проходження нею служби, така особа звільняється із служби цивільного захисту (пункт 84 Положення).

Крім цього, на сьогодні ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування на службі цивільного захисту, встановленого пунктом 16 Положення, який складає для осіб вищого начальницького складу 60 років.

Особи рядового і начальницького складу, які досягли граничного віку перебування на службі звільняються зі служби цивільного захисту відповідно до підпункту 2 пункту 176 Положення (за віком).

Департаментом персоналу вживались заходи щодо вирішення питання подальшого проходження ним служби, а саме з цією метою його неодноразово було запрошено до ДСНС (листи ДСНС від 12.04.2018 №28-1/61, від 13.01.2020 №28-1/5), проте ОСОБА_1 у зазначені терміни не прибував.

24.02.2020 враховуючи вимоги зазначених пунктів Положення ДСНС та відсутність будь-яких інших рішень Кабінету Міністрів України щодо ОСОБА_1 , ДСНС направила йому лист від 24.02.2020 №28-1/22 про звільнення зі служби цивільного захисту через два тижні за підпунктом 2 пункту 176 Положення (за віком). Згідно з інформацією офіційного веб-сайту Укрпошти повідомлення вручене адресату (одержувачу) 27.02.2020 особисто.

Враховуючи викладене та взявши до уваги те, що на даний час відсутня вакантна посада заступника голови ДСНС директор Департаменту персоналу ДСНС пропонує звільнити позивача, колишнього заступника голови ДСНС, який перебуває у розпорядженні голови ДСНС за підпунктом 2 пункту 176 Положення (за віком).

Згідно з підпунктом 2 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі - Положення №593), контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.

При цьому, граничний вік перебування на службі цивільного захисту встановлюється для осіб вищого начальницького складу - до 60 років (підпункт 3 пункту 16 Положення №593).

Відповідно до пункту 17 Положення №593 особи рядового і начальницького складу, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді, визнані придатними за станом здоров`я для проходження служби, на їх прохання можуть бути залишені за рішенням голови ДСНС, керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту на службі понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту до п`яти років.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що на момент звернення директора Департаменту персоналу ДСНС з вказаною доповідною запискою позивачу вже виповнилося 60 років.

При цьому, матеріалами справи підтверджується не тільки надсилання листів від 12.04.2018 №28-1/61 (т. 1 а.с. 102) та від 13.01.2020 №28-1/5 (т. 1 а.с. 104) стосовно необхідності прибути до ДСНС з питань визначення подальшого проходження служби в ДСНС, а і їх отримання (т. 1 а.с. 103, 105-106).

В свою чергу, відповідач листом від 24.02.2020 №28-1/22 (т. 1 а.с. 107) звернувся до позивача, в якому зазначив, що у ДСНС відсутня інформація щодо намірів подальшого проходження служби позивачем, а також, з посиланням на пункт 16 та підпункт 2 пункту 176 Положення №593, позивача попереджено про звільнення (за віком) зі служби цивільного захисту через два тижні.

Вказаний лист отримано позивачем 27.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 108).

Крім того, з матеріалів справи видно, що відповідачем складено відповідні акти (т. 1 а.с. 113-119) про засвідчення факту неприбуття позивача на запрошення за вказаними листами у період з 24.04.2018 по 27.04.2018, 23.01.2020, 24.01.2020, з 27.01.2020 по 31.01.2020, з 03.02.2020 по 07.02.2020, з 10.02.2020 по 14.02.2020, з 17.02.2020 по 21.02.2020.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача, як на підставу виявлення позивачем бажання проходити службу понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту, на надані листи від 06.03.2020 (т. 1 а.с. 67-71), від 20.03.2019 (т. 1 а.с. 62) та від 21.01.2020 (т. 1 а.с. 63-65), оскільки в них висловлено бажання продовжити подальшу службу на посаді заступника голови ДСНС, тобто позивач вимагав виконання рішення суду у справі №826/7297/15 та, як наслідок, залишення на цій посаді понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту, що не є відповідною підставою у розумінні пункту 17 Положення №593.

Будь-яких доказів на підтвердження прибуття до ДСНС, як запропоновано позивачу відповідачем, для вирішення питання можливого проходження подальшої служби понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту з метою, зокрема, встановлення наявності високої професійної підготовки, досвіду практичної роботи на займаній посаді, визнання придатним за станом здоров`я для проходження служби та, відповідно, бути залишеним на службі, позивачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем вжито заходів з метою вирішення питання про залишення позивача на службі понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту, незважаючи на відсутність у нього такого обов`язку, оскільки пункт 17 Положення №593 пов`язує можливість продовження служби понад граничний вік в першу чергу з проханням особи рядового і начальницького складу, після чого голова ДСНС, керівник (начальник) органу чи підрозділу цивільного захисту вирішує чи відповідає особа відповідним вимогам.

Отже, після отримання позивачем листа від 24.02.2020 №28-1/22, останній не виявив наміру подальшого проходження служби понад граничний вік у розумінні пункту 17 Положення №593.

Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги те, що спірний наказ прийнято з дотримання встановленого підпунктом 2 пункту 176 Положення №593 строку, суд не вбачає належних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 25.03.2020 №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 », у зв`язку з чим похідна позовна вимога про поновлення позивача на службі цивільного захисту у ДСНС з 26.03.2020 також задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 72-77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна служба України з надзвичайних ситуацій (01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55-а; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: 3851684).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 07.04.2021.

Суддя О.М. Чудак