Справа № 380/826/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/826/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення розрахунку вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 , виходячи із знеціненого грошового забезпечення - без урахування індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок (донарахування) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та виплатити ОСОБА_1 різницю розміру у сумі 41146,50 грн з урахуванням індексації грошового забезпечення та раніше виплаченої суми;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо надання при звільненні ОСОБА_1 зі служби, документів для розрахунку розміру пенсії, виходячи із знеціненого грошового забезпечення (без урахування індексації грошового забезпечення);

- зобов`язати відповідача включити до розрахунку грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 по серпень 2018 на загальну суму 16468,60 грн та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку (донарахування) розміру пенсії за вислугу років з моменту її призначення.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 315 від 16.06.2018 позивача звільнено з військової служби та наказом командира військової частини НОМЕР_1 виключено зі списків особового складу частини. Вказав, що на день звільнення із військової служби йому не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу військової частини. Відповідно, на думку позивача, грошова допомога при звільненні, передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», була нарахована та виплачена з суми грошового забезпечення, яка не включала суми індексації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/1024/20 від 06.04.2020, яке набрало законної сили 05.10.2020, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за вказаний вище період з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців у розмірі 100525,64 грн. На виконання рішення у справі № 380/1024/20 військовою частиною НОМЕР_1 16.01.2021 нараховано та виплачено суму індексації. Позивач вважає, що з урахуванням вказаного рішення суду у нього виникло право на перерахунок грошової допомоги при звільненні зі служби із урахуванням індексації та на включення такої до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 8 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, відтак звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 05.02.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11701 від 22.02.2021), у якому проти позову заперечив. По суті позовних вимог вказав, що при звільненні з військової служби ОСОБА_1 відповідно до норм Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, нараховано та виплачено грошову допомогу у розмірі 50% грошового забезпечення за кожний прослужений рік, що з урахуванням 1,5% військового збору склала 177198,75 грн. Відповідач послався на норми ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 та вказав, що індексація грошового забезпечення не входить до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців та, відповідно, до складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється вихідна допомога при звільненні та не включається до складових, з яких нараховується пенсія. При цьому відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, визначений статтею 122 КАС України. Просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. № 12235 від 24.02.2021), у якій проти доводів відповідача заперечив. Вказав, що відповідач помилково вважає строк звернення до суду із цим позовом пропущеним, оскільки в силу приписів ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України звернення до суду із вимогами про стягнення належної заробітної плати не обмежене будь-яким строком. Також вважає безпідставним твердження відповідача про своєчасне і в повному обсязі виконання ним своїх обов`язків щодо проведення розрахунку вихідної допомоги при звільненні, оскільки таке спростовується рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 380/1024/20. Щодо включення індексації до розміру грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок вихідної допомоги при звільненні, та до складових грошового забезпечення для обчислення пенсії послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, просив позов задовольнити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частина НОМЕР_1 .

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 315 від 16.06.2018 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 182 від 03.08.2018 з 03.08.2018 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення; виплачено грошову допомогу при звільненні в розмірі 177198,75 грн.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 380/489/47/1036пс від 14.11.2019 про грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016-2018 роки судом встановлено, що серед його складових відсутні відомості про нараховану та виплачену позивачу індексацію грошового забезпечення.

Судом також встановлено, що відомості про індексацію грошового забезпечення відсутні також у довідці про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) № 350/489/47/559ПС, виданій 03.08.2018 військовою частиною НОМЕР_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 380/1024/20, яке набрало законної сили 05.10.2020, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 03.08.2018 та стягнено з військової частини НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 03.08.2018 з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців у розмірі 100525,64 грн.

Позивач вважає, що з урахуванням рішення суду від 06.04.2020 у справі № 380/1024/20 у нього виникло право на перерахунок грошової допомоги при звільненні зі служби із урахуванням індексації та на включення такої до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 8 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 (далі - Закон № 1282-XII).

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (п. 5 Порядку № 1078).

Згідно з пп. 2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ст. 9 Закону № 2011-XII, постанови Кабінету Міністрів «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» України № 704 від 30.08.2017 наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічні норми містяться у п. 1 розділу XXXII Порядку № 260.

Судом встановлено, що при звільненні з військової служби ОСОБА_1 нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у сумі 177198,75 грн.

При проведенні розрахунку цієї допомоги як базу для її нарахування відповідачем використано грошове забезпечення ОСОБА_1 , що не включало індексацію грошового забезпечення. Вказана обставина визнається сторонами.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 380/1024/20 ОСОБА_1 у січні 2020 року проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення в сумі 100525,64 грн.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховується судом, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ураховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17.

У вказаній вище постанові Верховний Суд також наголосив, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Отже, сума індексація повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова допомога при звільненні.

При звільненні ОСОБА_1 із військової служби та розрахунку суми одноразової грошової допомоги відповідачем вказаного зроблено не було з тієї причини, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 03.08.2018 індексації грошового забезпечення.

Зазначені обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 380/1024/20 у справі між тими ж сторонами та відповідно до статті 78 КАС України такі не підлягають доказуванню.

У січні 2020 року на виконання рішення суду це порушення прав позивача було усунено шляхом нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення у сумі 100525,64 грн.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що про протиправність доводів відповідача щодо відсутності підстав для здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 різницю розміру одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 41146,50 грн суд зазначає, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби належить до дискреційних повноважень відповідача.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, слідує, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про неприпустимість у цьому випадку втручатися в дискреційні повноваження відповідача, а відтак про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 різницю розміру одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 41146,50 грн.

За таких обставин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в цій частині позовних вимог є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги при звільнені з урахуванням індексації грошового забезпечення та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом включення до складу грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення та виплатити перераховану суму з урахуванням раніше проведених виплати.

Суд також відхиляє аргументи відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, визначеного ст. 122 КАС України, оскільки у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 у справі № 6-162цс17.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо надання при звільненні ОСОБА_1 зі служби, документів для розрахунку розміру пенсії, виходячи із знеціненого грошового забезпечення (без урахування індексації грошового забезпечення) та зобов`язання відповідача включити до розрахунку грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 по серпень 2018 на загальну суму 16468,60 грн та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку (донарахування) розміру пенсії за вислугу років з моменту її призначення суд зазначає таке.

Згідно з нормами ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 (далі - Порядок № 45).

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Частинами 2, 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 750/9785/16-а, від 20.11.2019 у справі № 127/6228/16-а та від 31.03.2021 у справі № 428/11102/16-а, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям. Ураховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Як встановлено судом, військовою частиною НОМЕР_1 не включено відомостей про індексацію грошового забезпечення до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) № 350/489/47/559ПС від 03.08.2018.

З огляду на дискреційність повноважень відповідача в частині визначення розміру складових грошового забезпечення, належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин у цій частині, буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії позивача сум індексації грошового забезпечення та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти і видати ОСОБА_1 довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення отриманих позивачем сум індексації грошового забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення», суд -

ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільнені з урахуванням індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом включення до складу грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення та виплатити перераховану суму з урахуванням раніше проведених виплати.

4. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та видати ОСОБА_1 довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення отриманих позивачем сум індексації грошового забезпечення.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур