Справа № 489/3569/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 489/3569/20
Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бойка А.В.

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.

за участю секретаря:Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № від 30 березня 2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2020 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № від 30.03.2020 року та закрито провадження у справі.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 14.01.2021 року Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів порушення ОСОБА_1 пункту 15.10 «д» Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем надано фото фіксацію, з якої являється за можливе встановити стоянку транспортного засобу VOLVO V60, номерний знак НОМЕР_1 , на Майдані Незалежності у м.Києві в межах дії дорожнього знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки», тобто у місці, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. Відповідні матеріали фото фіксації є речовим доказом, який відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2020 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаковим С.М. 30 березня 2020 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС №, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зокрема, згідно вказаної постанови 30.03.2020 року о 13 год. 16 хв. в м.Київ, вул.Грінченка Бориса,1 водій ОСОБА_2 залишив транспортний засіб марки «VOLVO V60», державний номерний знак НОМЕР_1 , для стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів, чим порушив п.15.10 «д» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.

За заявою позивача, постановою серії АС №-зм від 22.04.2020 року внесено зміни до постанови серії АС № від 30.03.2020 року щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_1 , який фактично керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.

Не погоджуючись з правомірністю постанови про накладення адміністративного стягнення серії АС № від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Вимоги позову обґрунтовував тим, що спірна постанова не містить доказів того, що стоянка його транспортного засобу була здійснена таким чином, що став неможливим рух інших транспортних засобів або створено перешкоду для руху пішоходів. Стверджував, що його автомобіль був припаркований біля магазину «Розетка» на Майдані Незалежності та жодним чином не перешкоджав руху інших транспортних засобів та не заважав пішоходам, так як відповідна зона не є пішоходною і передбачає можливість стоянки та проїзду автомобілів. Крім цього, правопорушення було вчинено на території Шевченківського району м.Києва (вул.Грінченка Бориса,1), однак складена інспектором Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради, що свідчить про відсутність в останнього повноважень складати постанову про адміністративне правопорушення на території Шевченківського району м.Києва.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , визнав необґрунтованими посилання позивача на винесення спірної постанови не уповноваженою особою, зазначивши, що п.5.3.3. Положення про управління (інспекцію) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого наказом Департаменту від 30.07.2020 року №Н-341, передбачено право керівництва інспекції залучати інспекторів з паркування для виконання посадових обов`язків в інших адміністративних районах Києва незалежно від їх територіальної приналежності.

Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, що транспортний засіб, яким керував позивач, був розташований у спосіб, що створює перешкоду для руху пішоходів чи інших транспортних засобів, а також доказів встановлення дії дорожнього знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки», на ділянці дороги, де знаходився автомобіль позивача марки «VOLVO V60», державний номерний знак НОМЕР_1 , та схему організації дорожнього руху по вул.Бориса Грінченка,1.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Згідно частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.15.10 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів

Згідно п.3 ч.3 ст.265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП (порушення правил зупинки, стоянки) необхідно встановити у діях особи складу адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону - створення перешкоди для руху пішоходів та неможливості руху інших транспортних засобів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В спірній постанові про накладення адміністративного стягнення серії АС № від 30 березня 2020 року зазначено про фото фіксацію адміністративного правопорушення.

Матеріали справи містять фотодокументи із зображенням різних ракурсів автомобіля марки «VOLVO V60», державний номерний знак НОМЕР_1 , із відображенням дати та часу фотофіксації, місця розташування транспортного засобу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності відповідачем виявленого порушення, оскільки з наданих суб`єктом владних повноважень доказів не можливо встановити, що транспортний засіб розташований у спосіб, що створює перешкоду для руху пішоходів або зробить неможливим рух інших транспортних засобів.

Ракурс фото не дозволяє дійти висновку, що пішоходам створені перешкоди для руху, будь-які заміри відстані, з яких являлося б за можливе встановити неможливість руху інших транспортних засобів, не проводилися.

Крім того, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій, Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надано доказів встановлення дії дорожнього знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки» на ділянці дороги, де знаходився автомобіль позивача, та схему організації дорожнього руху по вул.Бориса Грінченка,1 в м.Київ, на що посилається відповідач заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.