Справа № 240/17934/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у роз`ясненні судового рішення)

06 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/17934/20

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести на пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України "Про державну службу" №889-У1П з 11 лютого 2020 року.

Рішенням суду від 14 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14 квітня 2020 року "Про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу"; визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28 вересня 2020 року "Про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи у Житомирській митниці з 04 травня 1993 року до 10.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 лютого 2020 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом в рішенні. У задоволенні інших позовних вимог - відмовилено.

Відділом документального забезпечення суду 12.03.2021 (п`ятниця) зареєстровано заяву ОСОБА_1 про роз"яснення судового рішення.

У заяві позивач зазначає, що Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувало їй пенсію державного службовця за період з травня 2016 року по липень 2020 року включно, чим зменшило розмір пенсії з 10716 грн. до 10220 грн., не враховуючи недоцільність переведення та перерахування, аргументуючи тим, що це не зазначено в рішенні суду. Вказує, що звільнилась з митниці 05.08.2020, але серпень 2020 року взагалі не взяли до уваги, аргументуючи тим, що ГУПФ виконує рішення суду щодо повторного розгляду моєї заяви від 11.02.2020. Пояснює, що 10.03.2021 отримала лист від 02.03.2021 № 2920-603/В-02/8-0600/21 вже з роз`ясненнями щодо розрахунку пенсії, але не зрозуміло чому мене переведено на пенсію державного службовця з 28.09.2020 заднім числом без моєї згоди (ігноруючи мою вимогу щодо доцільності) до винесення рішення судом. Вважає, що моя заява була розглянута не в повному обсязі і до уваги взято тільки переведення на пенсію державного службовця та її перерахування і не врахована недоцільність переведення та перерахування, знов таки з посиланням на рішення суду. Фактично ГУПФУ бере за основу виконання рішення суду дату моєї заяви - 11.02.2020, однак вимоги заяви не обмежені часом. Інша справа, як би ГУПФУ розглянуло мою заяву вчасно, тоді б і перерахунки були проведені на момент звернення. Оскільки мої вимоги не були задоволені, я змушена була звернутися за захистом до суду. Тому вважає, що ГУПФУ має виконувати рішення суду на день набрання ним чинності, а саме 14.01.2021.

У період із 15.03.2021 по 02.04.2021 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Суд, розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про роз`яснення рішення суду, зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 не вказує на неясність чи незрозумілість резолютивної частини рішення, а зазначає про те, відповідачем заява була розглянута не в повному обсязі і до уваги не взято переведення на пенсію державного службовця та її перерахування і не врахована недоцільність переведення та перерахунку з посиланням на рішення суду.

Суд відмічає, що наведені ОСОБА_1 у заяві мотиви не обґрунтовують необхідність надання роз`яснення судового рішення, а вказують на необхідність роз`яснити його виконання.

Однак, механізм, визначений ст. 254 КАС України не поширюється на випадок, коли особа не розуміє порядку виконання судового рішення. Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає ні звернення до суду із такою заявою, ні вирішення судом питання про роз`яснення порядку виконання рішення.

Крім того, суд наголошує, що механізм, визначений ст.254 КАС України, не може також використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивами судового рішення, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку.

Разом з тим, суд відмічає, що рішенням суду було зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи у Житомирській митниці з 04 травня 1993 року до 10.02.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 лютого 2020 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом в рішенні.

Окрім того, перерахунок розміру пенсії, розмір пенсії, дата призначення пенсії та інші питання, що виникли після призначення пенсії ОСОБА_2 не були предметом розгляду у даному позовному провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судове рішення у справі є зрозумілим за змістом, не викликає неоднозначного тлумачення та не потребує роз`яснення, мотивувальна частина постанови співпадає з її резолютивною частиною та містить чіткі аргументи стосовно підстав для частково задоволення позовних вимог, резолютивна частина рішення суду повністю узгоджується із вимогами КАС України та містить висновок суду щодо кожної з вимог.

Суд зауважує, що право громадянина на судовий захист є одним із основних прав, гарантованих Конституцією України Законом прямої дії. Зокрема, стаття 124 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя. Будь-який судовий процес повинен завершуватися реалізацією прийнятого рішення. В свою чергу, невиконання судового рішення призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права. Виходячи з наведеного, витікає один єдиний висновок: виконання судового рішення є прямим обов`язком державного органу. Таким чином, невиконання рішення суду, яке має силу закону, дискредитує орган державної влади в очах суспільства, а, отже, й порушує охоронюваний законом інтерес, та повинно тягнути за собою відповідальність.

Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 14.12.2020.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук