Справа № 320/4009/19
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2021 року м. Київ №320/4009/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-10663-17.

Згідно з ухвалою від 30.07.2019, суд відкрив провадження в даній адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначив судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 12.09.2019, розгляд даної справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Згідно з ухвалою від 13.02.2020, суд повідомив ОСОБА_1 про її право на звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням наявності поважних причин для поновлення цього строку та встановив строк для подачі до суду такої заяви.

Позивачкою подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтовується тим, що оскаржувану вимогу ОСОБА_1 отримала в приміщенні Білоцерківського управління Головного управління ДФС у Київській області на початку липня 2019 року. На час отримання оскаржуваної вимоги ОСОБА_1 не мала представника, який би на законних підставах міг представляти її інтереси у контролюючому органі. Також, у зв`язку із зайнятістю за місцем роботи ОСОБА_1 не мала змоги прибути до приміщення контролюючого органу для з`ясування виникнення недоїмки.

Не маючи відповідної спеціалізованої освіти та не володіючи достатнім рівнем знань з оформлення процесуальних документів, ОСОБА_1 лише 24.07.2019 знайшла адвоката для отримання консультації. Того ж дня юристом було підготовлено відповідну позовну заяву, яка була підписана позивачем та подана до суду.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд керується наступним.

Положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом є поважними, а тому пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Керуючись статтями 121, 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Басай О.В.