Справа № 400/9/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р. № 400/9/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Компания "Прометей", вул. Потьомкінська, 114, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 № 4,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компания Прометей" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 4.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що реальність здійснення господарської операції з ТОВ "Минералис" підтверджується первинними документами та зареєстрованими податковими накладними. Відповідачем не доведено наявність безпосереднього зв`язку між фактом поставки ТОВ "Зерно-Сток" добрив на адресу ТОВ "Минералис" та фактом поставки від ТОВ "Минералис" на адресу позивача. Придбаний у ТОВ "Минералис" товар реалізований позивачем та фактично переданий покупцям за місцем його первинної поставки. Господарська операція між позивачем і ТОВ "Минералис" у дійсності відбулася та належним чином відображена в бухгалтерській звітності. Це підтверджується договором, первинними документами та регістрами бухгалтерського обліку, що підтверджують факт переходу активів між сторонами. Подальша реалізація придбаного товару свідчить про наявність економічної вигоди.

15.02.2021 р. відповідач подав відзив на позовну заяву (а. с. 120-124), в якому вказав, що на підставі наданих до перевірки документів не встановлено фактичне придбання позивачем товару від ТОВ "Минералис". Позивачем не надано документів про переміщення товару від ТОВ "Минералис" до позивача на адресу контрагентів-покупців. У ТОВ "Минералис" відсутні об`єкти оподаткування, у тому числі й за адресами, вказаними в актах приймання-передачі. Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту за вересень 2020 року, не можуть вважатися належно оформленими документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

23.03.2021 р. позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що позивач не має права контролювати подання контрагентом звітності або своєчасності сплати податків. Видаткові накладні, виписані ТОВ "Минералис", містять усі необхідні дані, є належно оформленими та відповідають чинному законодавству. Відповідач не зазначив, якою нормою законодавства передбачено обов`язок платника податків надавати документи його постачальника, які безпосередньо не стосуються поставки товару. За умовами договору з ТОВ "Минералис" продавець повинен лише надати товар у розпорядження покупця в узгодженому місці, отже, документи щодо перевезення та розвантаження товару не складались, адже перевезення та розвантаження фактично не відбувалось, як і зберігання товару. Позивач реалізував придбаний товар на адресу контрагентів-покупців, а перевезення здійснювалось покупцями самостійно. Відповідач жодним чином не спростував наявність ділової мети. Операції з придбання мінеральних добрив та посівного матеріалу відбувалися для подальшого продажу й отримання прибутку.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив:

У листопаді 2020 року відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, результати якої оформлені актом від 30.11.2020 р. № 1844/14-29-07-04/41255380 (а. с. 10-18).

Перевіркою встановлено порушення п. 198.1, 189.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 року з урахуванням уточнюючого розрахунку на суму 191919,00 грн.

28.12.2020 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 4, яким зменшено розмір від`ємного значення на 191919,00 грн (а. с. 8-9).

Під час проведення перевірки фахівцями відповідача досліджувались операції позивача з ТОВ "Минералис". Так, позивач уклав із ТОВ "Минералис" договір купівлі-продажу від 03.04.2020 р. № 03/04, за умовами якого придбав мінеральні добрива, насіння ячменю, пшениці та протруйник (а. с. 64-66). До перевірки надано видаткові та податкові накладні, акт прийому-передачі (а. с. 67-78).

Придбаний товар позивач продав контрагентам-покупцям (а. с. 79-103).

17.11.2020 р. відповідачем вручено позивачу запит про надання пояснень та документів (а. с. 128-131).

23.11.2020 р. відповідачем складено акт про ненадання запитуваних документів, а саме: документальне підтвердження стосовно використання (оренди) складських приміщень, в яких саме знаходились ТМЦ; документальне підтвердження їх переміщення з моменту придбання до вибуття (інформацію та документальне підтвердження транспортування ТМЦ, заявки на транспортне перевезення тощо), книги (журнали) складського обліку з відповідним відображенням записів про оприбуткування, вибуття ТМЦ, виписаних у первинних документах (а. с. 133-134).

На підставі наданих до перевірки документів відповідачем не встановлено фактичне придбання позивачем ТМЦ від ТОВ "Минералис".

Судом встановлено, що на момент підписання договору з ТОВ "Минералис" і позивач, і ТОВ "Минералис" знаходилися за однією адресою: вул. Пушкінська, 8, м. Миколаїв.

Акти прийому-передачі товару складені у м. Снігурівка Миколаївської області (добриво складне мінеральне) та в м. Миколаєві по вул. Дніпровській, 1/2 (решта придбаного товару).

ТОВ "Минералис", як і позивач, не має об`єктів оподаткування за вказаними адресами.

У день передачі товару від ТОВ "Минералис" до позивача, позивач у місці отримання товару передав його своїм контрагентам-покупцям, що підтверджується відповідними актами (а. с. 83, 88, 95-97, 103). При цьому, як зазначив сам позивач, товар не перевозився, не розвантажувався та не зберігався. Отже, позивач лише оформив документально придбання та реалізацію товару, однак жодних інших реальних (фактичних) дій не вчиняв.

Суд критично оцінює доводи позивача про наявність у нього ділової мети, оскільки придбаний у ТОВ "Минералис" товар позивач реалізовував контрагентам-покупцям майже за тими ж цінами, як і придбавав. Наприклад, за видатковою накладною від 25.08.2020 р. № РН-001644 добриво придбано позивачем за 373885,31 грн (всього з ПДВ), а продано за 373950,11 грн (а. с. 67, 82); за видатковою накладною від 03.09.2020 р. № РН-001636 амофос придбано позивачем за 219161,66 грн, а продано за 219200,00 грн (а. с. 68, 87).

Крім того, дговір купівлі-продажу від 03.04.2020 р. № 03/04 передбачає придбання у ТОВ "Минералис" мінеральних добрив (п. 1.1), однак видаткові накладні складені не лише на добриво, а й насіння ячменю, пшениці та протруйник, про що в договорі зазначено не було.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку врахування витрат при проведенні господарських операцій та формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції. Якщо ж певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту та складу витрат, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/робіт/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Водночас суд звертає увагу, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту та складу витрат належними документами первинного обліку покладається на платника - покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06.06.2019 р. у справі № 807/2202/15 (876/7243/16), який в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Встановлені у справі обставини в сукупності дають суду підстави критично оцінювати рух товару від контрагента-постачальника до позивача, а в подальшому й до контрагентів-покупців, оскільки документи оформлювалися лише для надання операціям документарного виразу. Таким чином, дії позивача спрямовані виключно на оформлення господарських операцій у паперовому вигляді без їх фактичного здійснення, з метою завищення показників витрат та зменшення об`єкту оподаткування.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Компания Прометей" (вул. Потьомкінська, 114, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41255380) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.04.2021 р.

Суддя Н. В. Лісовська