Справа № 600/1314/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1314/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник Мандзюк Віктор Борисович до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник ОСОБА_2 (позивач) до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сарахмана Павла Мироновича від 05.02.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн у виконавчому провадженні №62671422.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що постановою про стягнення виконавчого збору від 05.02.2021 року ВП№62671422, винесеною при примусовому виконанні виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці №726/3974/18 від 12.03.2020 року, про усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення у вказану квартиру та надання ключів від вхідних дверей до всіх приміщень квартири, було стягнуто з боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчий збір у розмірі 12000 гривень.

Представник позивача вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню так як виконавчий збір за примусове виконання рішення суду органами державної виконавчої служби був накладений з порушенням норм чинного законодавства.

Так, в матеріалах виконавчого провадження містяться численні заяви боржника про те, що він не відмовляється виконувати рішення суду та бажає добровільно його виконати. Також в актах державного виконавця містяться відомості про те, що боржник добровільно згоден передати ключі та не заперечує щодо вселення боржника у приміщення в добровільному порядку.

Таким чином представник позивача вважає, що не було необхідності взагалі призначати виконавче провадження в примусовому порядку, оскільки ні боржник ні його представник не чинив перешкод у виконанні рішення суду у добровільному порядку.

Крім того, представник позивача вважає, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Таким чином, представник позивача вважає, що оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази, що боржник відмовився виконувати рішення суду у добровільному порядку та чинив перешкоди у виконанні рішення суду, виконавчий збір за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби не стягується.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконанні Відділу перебуває виконавче провадження № 62671422 з примусового виконання виконавчого листа №725/3974/18, що виданий Першотравневим районним судом м. Чернівці від 12.03.2020 року, про усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 шляхом його вселення у вказану квартиру та надання ключів від вхідних дверей до всіх приміщень квартири.

28.07.2020 року відповідачем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження.

13.08.2020 року на адресу Відділу надійшла письмова заява боржника ОСОБА_1 від 05.08.2020 року відповідно до якої повідомлено, що ОСОБА_1 не чине перешкод ОСОБА_3 у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 та не заперечує щодо виконавчим документом, однак вселення стягувача - ОСОБА_3 не відбулося у зв`язку з перешкоджанням в праві доступу на подвір`я будинку та проживання в виконання даного рішення у добровільному порядку.

20.08.2020 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена кв. АДРЕСА_2 , іншими особами, а саме ОСОБА_4 яка згідно довідки ТОВ "ТД Укрвторресурс" зареєстрована за вказаною адресою та ОСОБА_5 який відповідно до акта ТОВ "ТД Укрвторресурс" фактично проживає за вказаною адресою без реєстрації, про факт перешкоджання складено акт державного виконавця. Представник боржника Каланчі О.В. який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової допомоги, адвокат ОСОБА_2 перешкод у вселенні не чинив.

21.08.2020 року державним виконавцем керуючись п. 9 ст. 37 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки проведення виконавчих дій стосовно боржника, виключає можливість виконання відповідного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці. Ухвалою 725/4163/20 виданої 04.11.2020 Першотравневим районним судом м. Чернівці, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2020 скасовано.

Відповідно до встановлюючої частини ухвали № 725/4163/20 виданої 04.11.2020 Першотравневим районним судом м. Чернівці, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинено низку порушень під час примусового виконання рішення суду, а саме, державним виконавцем не забезпечено безперешкодне входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому, не забезпечено передання стягувачу ключів від вхідних дверей квартири та інших приміщень, згідно акту державного виконавця від 20.08.2020 року примусове вселення стягувача здійснювалось у присутності понятих без участі працівників поліції.

08.12.2020 державним виконавцем керуючись ст. 41 Закону винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, яка в свою чергу боржником ОСОБА_1 або її представником Мандзюком В.Б. не оскаржена.

26.01.2021 державним виконавцем керуючись ст. 18, 67 Закону на 05.02.2021 повторно призначено примусове виконання виконавчого листа № 725/3974/18, що виданий Першотравневим районним судом м. Чернівці від 12.03.2020.

05.02.2021 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена виконавчим документом, однак вселення стягувача ОСОБА_3 не відбулося у зв`язку з перешкоджанням в праві доступу та проживання в кв. АДРЕСА_2 , іншими особами, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Боржник ОСОБА_1 на момент проведення виконавчих дій відсутня, хоча належним чином була повідомлена. Ключі від вхідних дверей визначено рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці до всіх приміщень кв. АДРЕСА_2 не були надані, про що складено акт державного виконавця.

05.02.2021 державним виконавцем керуючись п. 4 ст. 67, п. 1 ст. 75 Закону винесено постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн., та відповідно до п. 3 ст. 27 Закону постанову про стягнення виконавчого збору з боржника в розмірі - 12000 грн.

Враховуючи вище викладене, вважає, що боржник ухиляється (самоусунувся) від виконання обов`язків які покладені на нього рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року відкрито провадження у даній у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06.04.2021 року.

Судове засідання призначена на 06.04.2021 року відкладене на 07.04.2021 року, за клопотанням представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

В судовому засідання представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

07.04.2021 року за клопотанням представників сторін, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, якими вони обґрунтовуються, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 24.06.2008 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 72).

12.03.2020 року позивачу видано виконавчий лист №725/3974/18 з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3974/18 від 17.01.2019 року про зобов`язання усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 шляхом його вселення у вказану квартиру та надати ключ від вхідних дверей до всіх приміщень квартири (а.с. 71).

28.07.2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№62671422 з виконання виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3974/18 від 12.03.2020 року (а.с. 69).

13.08.2020 року на адресу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла письмова заява боржника ОСОБА_1 , якою повідомлено, що ОСОБА_1 не чине перешкод ОСОБА_3 у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 та не заперечує щодо виконавчим документом, однак вселення стягувача - ОСОБА_3 не відбулося у зв`язку з перешкоджанням в праві доступу на подвір`я будинку та проживання в виконання даного рішення у добровільному порядку (а.с. 14).

20.08.2020 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена кв. АДРЕСА_2 , іншими особами, а саме ОСОБА_4 яка згідно довідки ТОВ "ТД Укрвторресурс" зареестрована за вказаною адресою та ОСОБА_5 який відповідно до акта ТОВ "ТД Укрвторресурс" фактично проживає за вказаною адресою без реєстрації, про факт перешкоджання складено акт державного виконавця (а.с. 10).

21.08.2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП62671422, оскільки проведення виконавчих дій стосовно боржника, виключає можливість виконання відповідного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці (а.с. 62).

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/4163/20 від 04.11.2020 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2020 року ВП62671422 скасовано. Вказаним рішенням встановлено, що державним виконавцем не забезпечено безперешкодне входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому, не забезпечено передання стягувачу ключів від вхідних дверей квартири та інших приміщень, згідно акту державного виконавця від 20.08.2020 року примусове вселення стягувача здійснювалось у присутності понятих без участі працівників поліції (а.с. 56-59).

08.12.2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП62671422 з виконання виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3974/18 від 12.03.2020 року (а.с. 54).

05.02.2021 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена виконавчим документом, однак вселення стягувача ОСОБА_3 не відбулося у зв`язку з перешкоджанням в праві доступу та проживання в кв. АДРЕСА_2 , іншими особами, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Боржник ОСОБА_1 на момент проведення виконавчих дій відсутня, хоча належним чином була повідомлена. Ключі від вхідних дверей визначено рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці до всіх приміщень кв. АДРЕСА_2 не були надані, про що складено акт державного виконавця (а.с.46-47).

05.02.2021 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП№62671422, якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12000,00 грн (а.с. 16).

Також, 05.02.2021 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову про накладення штрафу ВП№62671422, якою відповідно до п. 4 ст. 67, п. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700,00 грн (а.с. 43).

08.02.2021 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сараханом Павлом Мироновичем винесено постанову залучення працівників органів внутрішніх справ ВП№62671422, якою постановлено залучити працівників Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, в кількості 2-х працівників для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведення виконавчих дій, які будуть проводитись 16.02.2021 року о 11:00 год. в АДРЕСА_3 (а.с. 41).

16.02.2021 року 05.02.2021 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена виконавчим документом, однак вселення стягувача ОСОБА_3 не відбулося у зв`язку з перешкоджанням в праві доступу та проживання в кв. АДРЕСА_2 , іншими особами, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Боржник ОСОБА_1 на момент проведення виконавчих дій відсутня, хоча належним чином була повідомлена. Ключі від вхідних дверей визначено рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці до всіх приміщень кв. АДРЕСА_2 не були надані, про що складено акт державного виконавця (а.с. 36).

Вважаючи протиправною постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№62671422від 05.02.2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (Закон №1404-VIII).

Положеннями статті 1 Закону №1404 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1-2 статті 74 Закону №1404, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону №1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналіз наведених вище положень Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, а тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Суд встановив, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3974/18 від 12.03.2020 року, як за примусове виконання рішення немайнового характеру у відповідності до статті 27 Закону №1404.

Винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору від є його прямим обов`язком, який виник одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання позивача на те, що ним не здійснювалось перешкод для виконання виконавчого листа №725/3974/18 від 12.03.2020 року, суд вважає безпідставними, оскільки положеннями статті 27 Закону №1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру і не залежно від фактичного виконання виконавчого документа на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Також позивачем не зазначено, а судом не встановлено підстав, передбачених статтею 27 Закону №1404-VIII, за яких виконавчий збір за примусове виконання рішення немайнового характеру не стягується.

Інших підстав, які б доводили порушення відповідачем вимог законодавства і прав та інтересів позивача при винесенні оскаржуваної постанови останнім не зазначено.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час судового розгляду справи представник позивача не довів протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, натомість відповідачем доведено, що постанова від 17.11.2020 року ВП №63597216 про стягнення виконавчого збору, прийнята ним на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повіністю.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 );

Представник позивача - Мандзюк Віктор Борисович (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 );

Відповідач - Другий відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, м. Івано-Франківськ) (вул. Руська, 183, м. Чернівці, Чернівецька область, 58023).

Суддя В.О. Григораш