Справа № 160/2255/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 рокуСправа № 160/2255/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 16.02.2021 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про:
2. Ухвалою суду від 19.02.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті спору, витребувано від відповідача докази.
3. 29.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позов із витребуваними доказами.
4. Позивач вважає протиправним рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав відсутності запитуваної земельної ділянки у комунальній власності відповідача, оскільки така ділянка фактично знаходиться у комунальній власності відповідача.
5. Відповідач не розглядав клопотання позивача на предмет його відповідності вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України, а відразу відмовив у передачі земельної ділянки безоплатно у власність за відсутності розроблення та погодження проекту землеустрою в порядку статті 186-1 ЗК України.
6. Оскаржуване рішення позивач вважає незаконним та передчасним, оскільки передача земельної ділянки безоплатно у власність чи відмова суб`єкта владних повноважень у її передачі у приватну власність є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок та не може передувати наданню дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
7. Суб`єкт владних повноважень не розглянув по суті клопотання позивача від 31.08.2020 та не проаналізував його на відповідність вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України з прийняттям законного та вмотивованого рішення.
8. Позивач звернувся із клопотанням 31.08.2020, а відповідач прийняв рішення 21.10.2020, що й зумовило несвоєчасний розгляд клопотання позивача, плутанину у визначенні земельної ділянки в натурі (на місцевості), та прийняття протиправного по своїй правовій природі рішення.
10. Із посиланням на правові висновки Верховного Суду України, наведені у постанові від 13.12.2016 у справі № 815/5987/14, Верховного Суду у постановах від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 19.06.2018 у справі № 819/1061/17, від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17, Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 346/2888/16-а, позивач просив позов задовольнити.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
11. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що враховуючи висновок постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури, просторового планування, природних ресурсів та екології Рішенням сільської ради за № 1565-49/VІІ від 21.10.2020 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, шо розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (колишній КСП «Прогрес») - оскільки бажана позивачем земельна ділянка не перебуває в комунальній власності відповідача.
12. Сільська рада може розпоряджатися переданою до комунальної власності земельною ділянкою лише після реєстрації речового права за територіальною громадою в особі сільської ради.
13. Запитувана земельна ділянка не належить як до комунальної власності так і до будь-якої іншої форми власності, оскільки вказана земельна ділянка не пройшла державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, їй не присвоєно кадастровий номер, а як наслідок немає будь-якої можливості зареєструвати речові права на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
15. Цільове призначення цієї земельної ділянки відноситься до товарного виробництва, зміна цільового призначення вищевказаної земельної ділянки не проводилась.
16. Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).
17. Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).
18. Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.
19. У разі, якщо до 01.01.2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.
20. Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.
21. За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).
22. Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).
23. Тобто, земельною ділянкою орієнтовною площею 8,0000 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області за рахунок якої позивач має бажання отримати безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га відповідач зможе розпоряджатися тільки після 01.01.2025.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
24. ОСОБА_1 31.08.2020 подав до Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області клопотання, яким відповідно до статей 12, 22, 33, 116-118, частини першої статті 121, 122, частини третьої статті 134 ЗК України та пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га в порядку безоплатної приватизації в межах норм, визначених законом, та передати земельну ділянку безоплатно у власність за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (колишній КСП «Прогрес») згідно доданого викопіювання із Публічної кадастрової карти України.
25. У клопотанні позивач зазначив, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації в межах норм, визначених пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України, за вищевказаним цільовим призначенням (для ведення особистого селянського господарства) на території України не використовувалося, земельні ділянки отримані у власність за таким цільовим призначенням на праві приватної власності відсутні.
26. До клопотання додані копії паспорта громадянина України у формі ID-картки, реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру та роздруківку (викопіювання) із Публічної кадастрової карти України із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
27. Клопотання зареєстровано 31.08.2020 за вх. № 650.
28. 21.10.2020 Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області прийнято оскаржуване рішення № 1565-49/VII від 21.10.2020 «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства», згідно із яким керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 12, 118, 121, 122 ЗК України, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 , враховуючи висновок постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури, просторового планування, природних ресурсів та екології (протокол від 21.10.2020), сільська рада вирішила:
- земельна ділянка орієнтовною площею 7,4660 га;
- цільове призначення « 17.00 Землі резервного фонду (землі, створені органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування у процесі приватизації сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій)»;
- форма власності на землю: комунальна власність.
30. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 30.09.2020 № 900/0-1314/6-20 надало ОСОБА_2 на заяву від 31.08.2020 інформацію щодо несформованої земельної ділянки орієнтовною площею 8,0 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району:
- відповідно до інформації Відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області запитувана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 01.01. - для ведення товарного виробництва, відомості про обмеження у використанні чи обтяження відсутні;
- відповідно до державного акту на право колективної власності КСП «Прогрес» від 12.09.2002 ДП ПК № 11 земельна ділянка відноситься до земель бувшої колективної власності (пай № 737);
- відповідно до пункту 21 Перехідних положень ЗК України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
31. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 17.12.2020 № 1 «Про надання інформації» адресованим відповідним суб`єктам державної реєстрації, органам місцевого самоврядування та зацікавленим компетентним, зазначило наступне:
- за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області згідно державного акту на право колективної власності КСП «Прогрес» від 12.09.2002 ДП ПК № 11 земельна ділянка відноситься до земель колишньої колективної власності (пай № 737) та відповідно до пункту 21 розділу X «Перехідні положення» ЗК України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності;
- на підставі вищеописаного закону, що набрав чинності з 01.01.2019 внесено зміни до ЗК України, відповідно до пункту 21 «Перехідних положень» вищезазначена ділянка не відноситься до державної форми власності.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
32. Відповідно до частини першої статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
33. Категорії земель України мають особливий правовий режим (частина друга статті 18 ЗК України).
34. До земель сільськогосподарського призначенням, згідно із частиною другою статті 22 ЗК України, належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
35. Згідно із пунктом «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
36. Пріоритетність земель сільськогосподарського призначення встановлена статтею 23 ЗК України:
- землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання;
- визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру.
37. Відповідно до частини другої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
38. Частиною першою статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
39. Згідно із частиною другою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється:
- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;
- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
40. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (частина третя статті 79-1 ЗК України).
41. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина четверта статті 79-1 ЗК України).
42. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина п`ята статті 79-1 ЗК України).
43. Відповідно до частини шостої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
44. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частина дев`ята статті 79-1 ЗК України).
45. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (частина десята статті 79-1 ЗК України).
46. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
47. Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
48. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 ЗК України).
49. Згідно із пунктом «в» частиною третьою статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
50. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта статті 116 ЗК України).
51. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина п`ята статті 116 ЗК України).
52. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.
53. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина перша статті 118 ЗК України).
54. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель (частина четверта статті 118 ЗК України).
55. Відповідно до частини шостої статті 188 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
56. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
57. Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
58. Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
59. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
60. Частиною четвертою статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
61. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 № 2498-VIII набрав чинності 01.01.2019.
62. Пунктом 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено:
- з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані;
- зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
63. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що земельні відносини як суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею врегульовані Земельним кодексом України.
64. У заявленому спорі орган місцевого самоврядування відмовив у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку із тим, що запитувана земельна ділянка не перебуває у комунальній власності.
65. Сторони не заперечують, що запитувана ділянка знаходиться в межах земель колишнього КСП «Прогрес».
66. Згідно із пунктом «ґ» частини п`ятої статті 83 ЗК України, територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі виникнення інших підстав, передбачених законом.
67. Із врахуванням норми пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, відповідно до якого землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані, суд вважає помилковими посилання відповідача на неналежність запитуваної ділянки до комунальної власності.
68. Доводи відповідача про неможливість прийняття до 01.01.2025 відповідного рішення, як підставу відмови у задоволенні позову, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до абзацу другого частини другої статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
69. Отже, підстави, які не були зазначені при обґрунтуванні прийняття рішення, не можуть свідчити про законність такого рішення.
70. Суд погоджується із доводами позивача, що при прийнятті рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов для прийняття відповідного рішення, у зв`язку із чим належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача та прийняти рішення у встановленому законом порядку.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
71. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим задовольняє його повністю, із покладенням на відповідача витрат на сплату судового збору, понесених позивачем.
72. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
74. Визнати протиправним та скасувати рішення Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області № 1565-49/VII від 21.10.2020 «Про надання дозволу гр. заява ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства».
76. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн.
77. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба