Справа № 200/9819/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р. Справа№200/9819/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В., розглянувши у порядку загального позовного провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа на боці відповідача Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа на боці відповідача Державна судова адміністрація України в якому позивачка просить суд:

Визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій з нарахування та виплати суддівської винагороди в частині не вчинення дій з нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 28 листопада 2015 року по 23 серпня 2019 року включно, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 28 листопада 2015 року по 23 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі № 200/9819/20-а та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 02 лютого 2021 року о 15:30 год.

Розгляд справи відкладено з 02 лютого 2021 р. на 18 лютого 2021 р. о 16:00 у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Розгляд справи відкладено з 18 лютого 2021 р. на 16 березня 2021 р. о 12:00 у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Розгляд справи відкладено з 16 березня 2021 р. на 30 березня 2021 р. о 14:00 у зв`язку із заявою представника позивача про перенесення розгляду справи.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що вона була призначена суддею Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області. У зв`язку з тим, що Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької областізнаходиться на території проведення антитерористичної операції, її рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження до комісії заяви про прикріплення. Після спливу строку прикріплення позивачу припинили виплату суддівської винагороди. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з питанням про виплату суддівської винагороди але відповідачем було відмовлено у виплаті суддівської винагороди, з підстав відсутності рішення про прикріплення (відрядження) до іншого суду.

18 листопада 2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на таке.

Після припинення роботи судів, які розташовані не тимчасово непідконтрольній території Донецької області, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження до комісії заяви про прикріплення (20.04.2015), і їй протягом шести місяців згідно положень пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» виплачувалась суддівська винагорода без доплат. Після закінчення строку прикріплення виплата суддівської винагороди була припинена.

Відповідно до рішення Ради суддів України від 04.02.2016 №11 (далі - Рішення №11) суддів місцевих загальних судів Донецької області, які були прикріплені до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до пункту 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та строк прикріплення яких закінчився, з дня, наступного за днем закінчення строку такого прикріплення, було тимчасово прикріплено до того ж суду.

Згідно пункту 6 резолютивної частини Рішення №11 прикріпленню підлягають, зокрема: судді, які подали заяви про переведення до іншого суду, які не розглянуті повноважними органами (Вищою кваліфікаційною комісією суддів України або Верховною Радою України); судді, які подали заяви про переведення до іншого суду та отримали рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Пунктом 8 Рішення головам судів, до яких раніше було прикріплено суддів, було рекомендовано видати відповідні накази про тимчасове прикріплення таких суддів згідно Рішення.

Між тим Позивач не була прикріплена до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості, у зв`язку з чим ТУ ДСА України в Донецькій області не мало підстав для нарахування та виплати їй суддівської винагороди.

У спірний період було встановлено певний порядок виплати суддівської винагороди суддям судів, які розташовані на непідконтрольній території України, в тому числі й суддям Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області, однак Позивач не виконала дій, що вимагались діючим на той час законодавством, у зв`язку з чим ТУ ДСА України в Донецькій області правомірно не виплачувало їй суддівську винагороду.

На підставі викладеного, вважає, що не порушував прав позивача, а його дії ґрунтуються на законі і є цілком правомірними.

У заперечення на відзив відповідачавід 01.12.2021,позивач зазначає, що Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 38/зп-15 від 28.05.2015 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.27.10.2015 позивачем була направлена заява до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо повторного прикріплення до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, на яку була отримана відповідь ВККС України №18-16249/15 від 24.11.2015, згідно якої позивачу було відмовлено в прикріпленні до суду, а також зазначено, що з метою забезпечення виконання вимог пункту 8 частини 4 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів та вирішення питання фінансового забезпечення суддів, які не здійснюють правосуддя Вищою кваліфікаційною комісією суддів України направлено відповідне звернення до Державної судової адміністрації.Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 11 було вирішено суддів місцевих загальних судів Донецької області, які були прикріпленні до Слов`янського міськрайоного суду Донецької області строк прикріплення яких закінчився тимчасово прикріпити до цього ж суду. Але позивач до цього переліку не підлягала, тому нею не була подана заява щодо подальшого прикріплення. Коли 12.09.2017 позивач отримала лист непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами згідно до чого потрапила до переліку осіб, які підлягають прикріпленню на підставі рішення Ради суддів України від 04.02.2016 № 11, то 03.10.2017 позивачем було надіслано заяву до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області щодо тимчасового прикріплення до суду з моменту закінчення строку прикріплення та надіслано листок непрацездатності у зв`язку з вагітністю.Крім того, 06.10.2017 позивачем також було надіслано поштою та на електронну адресу ТУ ДСА України в Донецькій області заяву щодо забезпечення виплат заборгованості по отриманню суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення з моменту останнього прикріплення разом з листком непрацездатності. Лікарняний (Листки непрацездатності по вагітності та пологам) є підставою для оформлення відпустки по вагітності та пологах з виплатою допомоги. Листки непрацездатності надаються за місцем роботи, що і було зроблено, позивач неодноразово зверталась до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо надання відряджень. У надані відрядження було відмовлено. Надалі позивач декілька разів зверталась до ВККС України щодо переведення до Іншого суду. Переведення затягнулось до 23.08.2019, коли позивача було переведено до Краснолиманського міського суду Донецької області. На неодноразові звернення ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Донецькій області щодо виплат заборгованості відповідач не відмовляв у них, а відповідав, що виплати будуть нараховані після надання відрядження або переведення до іншого суду. Звертає увагу, що на законодавчому рівні не передбачено випадків позбавлення можливості отримувати судді суддівською винагороди та виплати з соціальних питань (листки непрацездатності та матеріальна допомога на оздоровлення). Вказує, що позивач зі свого боку робила все можливе, щоб ВККС України надало їй можливість виконувати обов`язки судді, працювати на посаді судді. Однак, з невідомих обставин ВККС України затягував процес розгляду питання прикріплення, відрядження, переведення позивача до іншого суду.Від незалежних від позивача обставин вона, як суддя, весь цей час не отримувала всі належні їй виплати. Звертає увагу суду на те, що виплати по листкам непрацездатності, які були надані відповідачу, отримуються по одному листку ще до народження дитини, а по другому - відразу після народження дитини, і це теж не було відповідачем здійснено.

У судове засідання сторони не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Позивач просив розглянути справу без його участі.

На підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) працювала на посаді судді Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області. Була призначена строком на п`ять років Указом Президента України від 17 січня 2014 року №13/2014на посаду судді Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження до комісії заяви про прикріплення (20.04.2015)

З матеріалів справи вбачається, що позивач від 02.10.2017 звернулась до Голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з проханням прикріпити її до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області тимчасово. (а.с. 15)

06.10.2017 позивач звернулась до Начальника ТУ ДСА України в Донецькій області з приводу отримання суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення, а також був надісланий лист непрацездатності у зв`язку із вагітністю позивача від 12.09.2017 (а.с. 16-17).

16.11.2017 позивач звернулась до Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо отримання довідки для розгляду питання щодо відрядження до іншого суду того ж рівня і спеціалізації.(а.с.25)

Відповідно до заяви від 14.11.2017позивач звернулась до голови Вищої кваліфікаційної комісії судів України з питання термінового вирішення питання переведення її до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. (а.с. 22-24)

Листом від 16.11.2017 № 1.4.31/26/17 Слов`янський міськрайонний суд Донецької області повідомивпозивача, що суддя, який був прикріплений до іншого суду за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» вважається прикріплений до такого суду до дня прийняття Вищою кваліфікаційною комісію суддів України про його відрядження. Строк такого прикріплення не може перевищувати шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, але після спливу часу позивач із заявою про прикріплення більше не зверталась. Враховуючи вищезазначене, для вирішення питання відрядження або переведення до іншого суду позивачу необхідно звернутися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.(а.с.26)

Листом від 21.11.2017 № 21-5797/п Вища кваліфікаційна комісія суддів України повідомила позивача, що питання щодо внесення до Вищої ради правосуддя подання про відрядження суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначено до розгляду комісією на 08.12.2017. Інформуємо , що розгляд питання про відрядження судді здійснюється комісією відповідно до Порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 54/0/15-17.(а.с.27)

22.11.2017 позивач звернулась до ВККС України з приводу надання згоди на її відрядження до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. (а.с.28)

08.12.2017 Рішенням ВККС України №106/пс-17, було відмовлено у внесенні подання щодо відрядження. Зазначено, що за інформацією територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецької області, відомості про прикріплення позивача до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області згідно з Рішенням ради суддів України до територіального управління не надходили, тому підстав для виплат суддівської винагороди після закінчення строку прикріплення не було. Комісія дійшла висновку про відмову у внесенні подання щодо відрядження позивача до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області для здійснення правосуддя. Комісією враховано, що позивач будучи непрацездатною у зв`язку з вагітністю , надала згоду на відрядження до суду, у якому надмірний рівень судового навантаження, і що саме ця обставинна є підставою для відрядження суддів до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з метою відправлення правосуддя , врегулювання навантаження та забезпечення належних умов для доступу до правосуддя у цьому суді. Про відрядження до іншого суду того самого рівня і спеціалізації позивач не зверталась. (а.с.29)

12.12.2017 позивач звернулась до ВВКС Україниз приводу повідомлення про розгляд її звернення від 22.11.2017, яке було зареєстроване за № 1737. (а.с.34)

16.01.2018Рішенням № 14/пс-18 позивачу було відмовлено у внесенні подання щодо відрядження до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області судді Червоногвардійського районного суду міста Макіїівки Донецької області ОСОБА_1 , з аналогічних підстав, що викладенні у рішенні ВККС України від 08.12. 2017.(а.с.38)

22.01.2018 року позивач звернулась до Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з приводу прикріплення (або відрядження) до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. (а.с.43)

Відповідно до листа від 07.05.2018 позивач повідомила ВККС України про те, що в неї залишається не вирішеним питання щодо її відрядження до іншого суду Донецької області та просила перевести її до іншого суду Донецької області. Вказаний лист було зареєстровано за№ 1454 від 07.05.2018. (а.с.47)

Відповідно до листа № 21-5608/18 від 22.10.2018 зазначено, що станом на 18.10. 2018 Комісією не призначалось до розгляду питання щодо переведення Вас (позивача по справі) до іншого суду у зв`язку з ліквідацією або припиненням роботи Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області. (а.с.52)

16.12.2018 позивач звернулась до відповідача з приводу сплати заборгованості з виплати суддівської винагороди. (а.с.56)

Листом від 27.12.2018 № 05-1849/18 ТУ ДСА України в Донецькій області повідомило позивача стосовно виплати суддівської винагороди, та зазначено, що після припинення роботи судів, які розташовані не тимчасово непідконтрольній території Донецької області, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження до комісії заяви про прикріплення (20.04.2015), і їй протягом шести місяців згідно положень пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» виплачувалась суддівська винагорода без доплат. Після закінчення строку прикріплення виплата суддівської винагороди була припинена. Згідно пункту 6 резолютивної частини Рішення №11 прикріпленню підлягають, зокрема: судді, які подали заяви про переведення до іншого суду, які не розглянуті повноважними органами (Вищою кваліфікаційною комісією суддів України або Верховною Радою України); судді, які подали заяви про переведення до іншого суду та отримали рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Пунктом 8 Рішення головам судів, до яких раніше було прикріплено суддів, було рекомендовано видати відповідні накази про тимчасове прикріплення таких суддів згідно Рішення. Між тим Позивачне була прикріплена до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості, у зв`язку з чим ТУ ДСА України в Донецькій області не мало підстав для нарахування та виплати їй суддівської винагороди. Враховуючи те, що позивачу не було продовжено строк прикріплення, відповідно до рішення Ради суддів України від 04 лютого №11, питання виплати суддівської винагороди може бути вирішено після прийняття рішення про відрядження до іншого суду.

20.06.2019 року позивач звернулась до Вищої кваліфікаційної комісії судів України із заявою про переведення до іншого суду Донецької області. (а.с.58)

Листом № 21-3559/19 від 25.06.2019 позивача було повідомлено про те, що питання про переведення до іншого суду буде вирішуватись на найближчому відповідному засіданні Комісії. (а.с.60)

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 13 серпня 2019 року № 2104/0/1519 позивача було переведено з Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області до Краснолиманського міського суду Донецької області.

23 серпня 2019 року позивача було зараховано до штату суду (вказана обставина визнається сторонами).

Листом від 04.10.2019 №04-1500/19 відповідач у відповідь на звернення позивача від 01.09.2019 повідомив позивача, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 №38/зп-15 її було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження до комісії заяви про прикріплення (20.04.2015), у зв`язку з чим їй виплачувалась протягом шести місяцівсуддівська винагорода без доплат. Після закінчення строку прикріплення виплата суддівської винагороди була припинена. Відповідно до рішення Ради суддів України від 04.02.2016 № 11 суддів місцевих загальних судів Донецької області відповідно до суду того ж рівня в іншій місцевості не прикріплювалась відповідно до положень пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та строк прикріплення яких закінчився, з дня, наступного за днем закінчення строку такого прикріплення, було тимчасово прикріплено до того ж суду.

Пунктом 8 резолютивної частини Рішення рекомендовано головам судів видати відповідні накази щодо тимчасового прикріплення суддів зазначеної категорії та їх фінансово забезпечити в частині виплати посадового окладу судді.

Однак документи, які б свідчили про прикріплення позивача до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області згідно рішення до відповідача не надходили, у зв`язку з чим правових підстав для виплати суддівської винагороди після закінчення строку прикріплення не було.

З приводу питання щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за вказаними позивачем листками непрацездатності пропоновано звернутись до відповідного територіального органу Фонду соціального страхування України. (а.с.72)

28.11.2019 відповідач листом №04-1852/19 у відповідь на звернення позивача, повідомив, що виплата суддівської винагороди судді суду розташованого на тимчасово окупованій території, здійснювалось за умови прикріплення такого судді до іншого суду на підконтрольній території, що було передбачено діючим на той час законодавством. Після завершення прикріплення позивача до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області виплата суддівської винагороди була припинена. В подальшому питання щодо прикріплення не вирішувалось, відповідні накази, які б свідчили про прикріплення позивача до суду не надходили, у зв`язку з чим відповідач не мав правових підстав для виплати суддівської винагороди. Одночасно було проінформовано що виплата допомоги на оздоровлення здійснюється лиш один раз на рік виключно при наданні щорічної оплачуваної відпустки(а.с.63)

04.02.2020 позивач звернулась до Голови Державної судової адміністрації України з приводу зобов`язання відповідача здійснити виплату суддівської винагороди. (а.с.73)

У відповідь на звернення позивача Державна судова адміністрація України листом від 02.03.2020 № с312-20-418/20, зазначила що відповідачем листом від 19.02.2020 №05-281/2020 надано ДСА України інформацію по суті її звернення. Зі змісту вказаного листа відповідача вбачається, що факти порушень, зазначені у зверненні, свого підтвердження не знайшли. (а.с.77)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок призначення чи обрання суддею і умови забезпечення суддів визначаються виключно Конституцією України та Законом № 2453-VI (закон що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), які передбачають особливості забезпечення функціонування судової влади, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною 1 статті 133 Закону № 2453-VI встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 145 Закону № 2453-VI, фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За приписами частини 2 статті 145 Закону № 2453-VI, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють зокрема Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

Відповідно до частини 3 статті 145 Закону № 2453-VI встановлено, що видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, а також у цілому щодо місцевих та апеляційних судів.

Пунктом 10 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII (норма втратила чинність на підставі Закону № 1402-VIII від 02.06.2016), передбачено, у разі, якщо суд припиняє роботу у зв`язку із стихійним лихом, військовими діями, проведенням АТО або іншими надзвичайними обставинами, суддя, який обіймає посаду в такому суді, може бути, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, на строк не більше ніж на шість місяців, прикріплений до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості із збереженням за ним посадового окладу, але без відповідних доплат.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", згідно з яким на території Луганської та Донецької областей розпочата антитерористична операція (далі - АТО).

В переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, зазначено, зокрема, місто Макіївка Донецької області (на території якого розміщено Червоногвардійський районний суд м. Макіївки Донецької області).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Згідно пункту 3 Тимчасового порядку заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

Відповідно до пункту 4 Тимчасового порядку заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов`язки.

Пунктом 4 Рішення Ради суддів України від 23 грудня 2014 року №76, зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату: суддівської винагороди, обрахованої з дня останнього нарахування до дня тимчасового прикріплення, та допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (у разі перебування у відпустці) та суддівської винагороди до моменту переведення в установленому законом порядку в судах, до яких вони тимчасово прикріплені.

Пунктом 5 цього рішення передбачено, що Державна судова адміністрація України забезпечує асигнування для виплати суддівської винагороди суддям з урахуванням цього рішення.

Відповідно до пункту 2 Рішення Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 11, суддів місцевих загальних судів Донецької області, які були прикріплені до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та строк прикріплення яких закінчився, з дня, наступного за днем закінчення строку такого прикріплення, тимчасово прикріпити до цього ж суду.

Пунктом 6 зазначеного рішення встановлено, що відповідно до пунктів 2 - 5 цього рішення прикріпленню підлягають судді, які:

- подали заяви про переведення до іншого суду, які не розглянуті повноважними органами (Вищою кваліфікаційною комісією суддів України або Верховною Радою України);

- подали заяви про переведення до іншого суду та отримали рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- подали заяву про обрання суддею безстроково у зв`язку з закінченням строку повноважень та матеріали щодо цього питання, не розглянуті повноважними органами;

- подали заяви про звільнення за власним бажанням або у відставку й заяви не розглянуті відповідними повноважними органами (Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Вищою радою юстиції або Верховною Радою України);

- перебувають у відпустках по вагітності та пологах, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до виходу на роботу або подання заяви про переведення до іншого суду.

Разом з цим, рішенням Ради суддів України від 08 квітня 2016 року № 29 визначено, що Рада суддів України у рішенні від 04 лютого 2016 року № 11 визнала за необхідне здійснення заходів забезпечення гарантій незалежності суддів, які обіймають штатні посади в місцевих загальних судах Донецької та Луганської області, які припинили свою роботу, а також суддів судів Автономної республіки Крим та міста Севастополя, у тому числі стосовно прикріплення таких суддів до інших судів того ж рівня й спеціалізації в іншій місцевості та виплати їм суддівської винагороди. У зв`язку з чим було прийнято рішення про тимчасове прикріплення вказаних суддів, строк прикріплення яких закінчився, до відповідних місцевих судів з дня, наступного за днем закінчення строку такого прикріплення.

Згідно з пунктом 6 рішення Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 11 дія цього рішення розповсюджується на виключний перелік суддів, які станом на дату набрання чинності цим рішенням не переведені на роботу до іншого суду.

Крім того, у пункті 1 рішення Ради суддів України від 08 квітня 2016 року № 29 роз`яснено, що дія рішення Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 11 розповсюджується на суддів, які визначені у пунктах 2 - 5 цього рішення.

Аналіз наведених рішень Ради суддів України № 11 від 04 лютого 2016 року та № 29 від 08 квітня 2016 року дає підстави для висновку, що шестимісячний строк прикріплення, який дає право на збереження посадового окладу, пов`язується з моменту відновлення роботи суду, коли таке прикріплення припиняється, або ж з моментом переведення судді для роботи до іншого суду в передбаченому законом порядку.

Судом встановлено, що рішенням ВККС України від 28.05.2015 №38/зп-15, позивача було прикріплено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, після спливу строку позивач про прикріплення до жовтня 2017 року не зверталась, докази зворотного не надані.

Звернення позивача до ВККС України щодо відрядження (прикріплення) до іншого суду, рішеннями 08.12.2017 № 106/пс-17 та 16.01.2018№ 14/пс-18, залишились без задоволення, позивачу було відмовлено. Рішення позивачем не оскаржувались.

У разі коли строк прикріплення судді до іншого суду спливає, а суд не відновив свою роботу, такий суддя втрачає статус прикріпленого, а отже й право на збереження за ним виплат суддівської винагороди.

Можливість продовження виплати суддівської винагородитакому судді обумовлюється лише прийняттям нового рішення щодо його прикріплення до іншого суду, та виданням відповідного наказу головою суду, до якого суддя буде прикріплений.

Тобто, чинним законодавством не передбачено постійної виплати суддівської винагороди суддям, які не прикріплені до відповідних судів України та не відносяться до категорій, що визначені у пунктах 2 - 6 рішення Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 11.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, у постанові від 20.06.2018 по справі №812/1152/17 (К/9901/21469/18), від 27.02.2020 по справі №805/191/16-а, вказавши, що виплата суддівської винагороди судді, який займає посаду в суді, що припинив свою роботу у зв`язку з проведення антитерористичної операції, здійснюється лише у разі його прикріплення до суду того ж рівня в іншій місцевості.

Рішенням ВРП від 13.08.2019 № 2104/0/15-19 позивача було переведено до Краснолиманського міського суду Донецької області, та з 23.08.2019 поновлено виплату суддівської винагороди (з цього приводу спір відсутній).

Наведені вище висновки стосуються й виплати компенсації за не використану щорічну основну відпустку за період з 28.11.2015 по 23.08.2019.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позивач просить суд звернути увагу на РішенняРади Суддів України від 03.03.2017 №16, (далі рішення №16)стосовно прикріплення таких суддів до інших судів того ж рівня й спеціалізації в іншій місцевості та виплати суддівської винагороди. У вказаному рішенні Рада суддів України забезпечила гарантовані Конституцією України права суддів України щодо фінансування забезпечення. З цього приводу суд зазначає наступне.

В резолютивній частині рішення №16, зазначено :

1.Звернути увагу Державної судової адміністрації України, що право на отримання суддівської винагороди в розмірі посадового окладу зберігається після спливу 30 березня 2017 року строку прикріплення за суддями:

- місцевих загальних судів Донецької області, які були прикріпленні до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області;

- місцевих загальних судів Луганської області, які були прикріпленні до Рубіжанського міського суду Луганської області;

- суддів судів Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, які були прикріплені до апеляційного суду Київської області, господарського суду міста Києва, господарського суду Київської області.

2. Право на отримання суддівської винагороди за вищевказаними суддями зберігається з 30 березня 2017 року та до моменту:

переведення на посаду судді до іншого суду в порядку, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (в тому числі відрядження як тимчасового переведення);

звільнення судді з посади в порядку, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів";

вирішення питання щодо правового та соціального захисту суддів Донецької, Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в законодавчому порядку.

3. Рекомендувати головам апеляційного суду Київської області, Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, Рубіжанського міського суду Луганської області, господарського суду міста Києва та господарського суду Київської області видати відповідні накази щодо фінансового забезпечення вищезазначених суддів в частині виплати їм посадового окладу судді.

4. Державній судовій адміністрації України забезпечити асигнування на виплату суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (у разі перебування у відпустці) за період, визначений пунктом 2 резолютивної частини цього рішення.

5. Виплати суддям здійснити відповідно територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області через Рубіжанський міський суд Луганської області, апеляційному суду Київської області, господарському суду міста Києва, господарському суду Київської області відповідно.

6. Звернутися до Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя України з вимогою в межах наданих ним повноважень якнайшвидше вирішити питання щодо зазначених у цьому рішенні суддів шляхом обрання безстроково, переведення на посаду судді до іншого суду в порядку, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (в тому числі відрядження як тимчасового переведення) або звільнення з посади в порядку, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Прийняття такого рішення обґрунтовано необхідністю збереження існуючого порядку отримання суддівської винагороди окремими суддями які займають штатну посаду в місцевих загальних судах Донецької та Луганської області, що припинили свою роботу, судах Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та строк прикріплення яких спливає 30 березня 2017 року.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що після закінчення шестимісячного терміну, прикріплення до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, з листопада 2015 року, позивач вже не була прикріпленою, а умови за яких продовжуються прикріплення викладені вище.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені сторонами докази, їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем не доведені, доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі в межах та способом що передбачені Конституцією та законами України, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнена від їх сплати.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа на боці відповідача Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено у судовому засіданні 30 березня 2021 року. Повний текст рішення складено та підписано 07 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Шинкарьова