Справа № 440/2185/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2185/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2021 ОСОБА_1 /надалі позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі відповідач; ГУ ПФУ в Полтавській області/, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення відсоткової ставки розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, згідно до довідки ліквідаційної комісії Полтавського апеляційного суду від 25.02.2020 № 01-46/39/2020, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач всупереч вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" протиправно, при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, проведеного на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №440/1766/20, зменшив відсотковий розмір грошового утримання судді з 90% до 66%.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в силу якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вказав, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці обчислено у розмірі 66% від суми суддівської винагороди на підставі довідки ліквідаційної комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020. Зазначав, що вимоги позивача провести перерахунок на підставі довідки ліквідаційної комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 заявлені в межах цієї справи не підлягають задоволенню, адже пенсійним органом вже було проведено перерахунок на підставі вказаної довідки.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці Апеляційного суду Полтавської області.

Матеріалами справи підтверджено, що з вересня 2016 року ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% від суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 24 роки.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 у справі №554/9050/16, яке набрало законної сили 18.01.2017, визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки і 1 день проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії, а також 1 рік 10 місяців і 29 днів навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 16.09.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

З січня 2017 року ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 28 років.

25.02.2020 Ліквідаційною комісією Апеляційного суду Полтавської області видано ОСОБА_1 довідку вих.№01-46/39/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 /а.с. 58/.

25.02.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки /а.с. 104-105/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.03.2020 №19 відмовлено судді у відставці ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно заяви від 25.02.2020 року на підстав довідки ліквідаційної комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 № 01-46/39/2020 /а.с. 55-56/.

Не погодившись з цим рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №440/1766/20 визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.03.2020 № 19 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ліквідаційної комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 № 01-46/39/2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки ліквідації комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 № 01-46/39/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду 16.09.2020 по справі №440/1766/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, проте розрахунки були здійсненні, виходячи із загального відсотку розрахунку щомісячного довічного грошового утримання від заробітку - 66%.

Таким чином, відповідач зменшив відсоток щомісячного довічного грошового утримання з 90 % до 66%, з 19 лютого 2020 року.

Позивач, вважає, що величина відсоткового значення довічного грошового утримання, яка складає 90 % суддівської винагороди не підлягає зменшенню, адже її визначено із урахування його стажу роботи на посаді судді на момент призначення спірних виплат.

Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

В рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В пункті 7 цього ж рішення Конституційний Суд України зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

На виконання висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, частина четверта статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII викладена в наступній редакції: "У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У пункті 19 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 також наголошено на тому, що за змістом частини четвертої статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виникла лише одна підстава його перерахунку, а саме збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

При цьому суд зазначає, що норми спеціальних законів які були чинними у період від моменту призначення позивачу спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача є протиправним в силу принципу незворотності нормативно-правових актів у часі, як це передбачено приписами статті 58 Конституції України.

Конституційний Суд України у пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 05.04.2001 №3-рп/2001 зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Водночас правила обрахування стажу роботи на посаді судді, які застосовувалися на момент виходу судді у відставку, як і відсотковий розмір вже призначеного довічного грошового утримання є сталими та не можуть змінюватися.

Таким чином, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді, без обмеження граничного розміру, підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, що додатково свідчить про неправомірність відмови відповідача у перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щодо посилання відповідача на частину 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII, в силу якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, суд зазначає що це правило підлягає застосуванню при призначенні довічного грошового утримання після набрання цією нормою чинності.

Більше того, застосування відсоткового показника, передбаченого частиною 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII до перерахунку вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, як тому, що стосується обрахування щомісячного довічного грошового утримання судді який звернувся із заявою про його призначення на момент дії цієї норми, а не перерахунку раніше призначеного, так і з огляду на те, що законодавчо передбачено принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з вересня 2016 року ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% від суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 24 роки.

Разом з тим, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 у справі №554/9050/16, яке набрало законної сили 18.01.2017, визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки і 1 день проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії, а також 1 рік 10 місяців і 29 днів навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 16.09.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

На підставі вказаної постанови суду, з січня 2017 року ОСОБА_1 пенсійним органом здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням стажу судді повних 28 років у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді /а.с. 49-50/.

Суд наголошує на тому, що обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Водночас, судом встановлено, що ГУ ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням стажу судді повних 24 роки та з урахуванням відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача 58%, що підтверджується витягом із протоколу перерахунку пенсії позивача від 19.03.2021, підстава такого перерахунку у протоколі не визначена /а.с. 61/. Письмових пояснень щодо підстав здійснення такого перерахунку відповідачем суду не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач вже набув право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням стажу судді 28 повних років, з урахуванням висновків суду, визначених у постанові Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 по справі №554/9050/16.

А стаж роботи судді у кількості 24 повних років відповідачем не заперечувався ні під час розгляду справи №554/9050/16, а ні під час розгляду справи №440/2185/21.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 24 повних років стажу судді та зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача із 90% до 58%.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

А тому з метою ефективного поновлення прав позивача, вважає за необхідне, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення основного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 під час його перерахунку з 90 процентів на 58 процентів від відповідних сум суддівської винагороди та зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 у розмірі 90 відсотків відповідних сум суддівської винагороди на підставі довідки ліквідаційної комісії Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року № 01-46/39/2020, враховуючи стаж позивача суддею 28 повних років, з урахуванням проведених виплат.

Крім того, суд вважає доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для проведення перерахунку відсоткового значення грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки ліквідації комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 № 01-46/39/2020 необґрунтованими, адже саме на підставі цієї довідки і повинен здійснюватися перерахунок відсоткового значення грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією /а.с. 16/.

З огляду на висновок суду про задоволення позову до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить 908,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення основного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 під час його перерахунку з 90 процентів на 58 процентів від відповідних сум суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ліквідації комісії Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 № 01-46/39/2020, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення судді, враховуючи стаж позивача суддею 28 повних років, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко