Справа № 146/283/21
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/283/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" квітня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Вінницька міська рада

головний спеціаліст інспектор з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак Сергій Олегович

вимоги позивача: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

представник відповідачів: Мельник С.С.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

09 березня 2021 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати повідомлення та постанову від 24 лютого 2021 року серії ІВ №00022039 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано наступним.

24 лютого 2021 року головним спеціалістом інспектором з парування відділу з паркування департаменту з енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Люльчаком Сергієм Олеговичем було зафіксовано в режимі фотозйомки порушення правил зупинки ( а саме п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху ) належного позивачу транспортного засобу, а саме належного позивачу автомобіля ВАЗ НОМЕР_1 в м.Вінниця по вул. Грушевського, 16. Позивача повідомлено про те, що відносно нього буде винесено постанову № ІВ 00022039 про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 гривень. Сама постанова позивачу надана не була.

Позивач вважає, що винесення відносно нього вищевказаної постанови є абсолютно безпідставним, оскільки згідно ч.3 ст. 122 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності при порушенні правил зупинки, стоянки не за всі без виключення порушення правил зупинки та стоянки, а лише за ті, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а належний йому автомобіль будь-яких перешкод дорожнього руху або загроз безпеці руху не створював, він стояв на досить значній відстані від виїзду, перешкод ні автомобілям, ні пішоходам а тим паче загрози безпеки руху не створював, що видно з фотофіксації.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а будь - яких доказів, що належний позивачу автомобіль створював перешкоди дорожнього руху або загрозі безпеці руху відповідачем не надано.

Позивач вказує, що постанова № ІВ 00022039 про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 гривень є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне порушення закриттю.

18 березня 2021 року відповідачем, Вінницькою міською радою подано до суду відзив на позовну заяву.

Відзив мотивовано наступним.

Відповідач вказує, що до повноважень Вінницької міської ради не відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП.

При цьому, повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 24.02.2021 року за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист, таке повідомлення не є актом на підставі якого ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності. Більше того, оскаржуване повідомлення не містить даних про особу ОСОБА_1 .

Щодо вимоги ухвали Томашпільского районного суду про витребування у Вінницької міської ради постанови від 24.02.2021 року серії ІВ №00022039 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 гривень, то Вінницька міська рада повідомляє, що витребування неможливе, оскільки Вінницька міська рада не наділена повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені КУпАП.

30 березня 2021 року відповідачем, головним спеціалістом інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчаком Сергієм Олеговичем, подано до суду відзив на позовну заяву.

Відзив мотивовано наступним.

24 лютого 2021 року головним спеціалістом інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчаком Сергієм Олеговичем було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП: порушення правил зупинки, а саме о 12 год.20 хв. по вулиці Грушевського, 16 здійснено зупинку транспортного засобу легкового автомобіля марки «ВАЗ» з номерним знаком « НОМЕР_1 » ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій, чим порушено пункт 15.9 «и» Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, згідно з якою порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення. Фотознімки із відображенням автомобіля марки «ВАЗ», номерний знак « НОМЕР_1 » та дані про відстань зупинки транспортного засобу містять інформацію про те, що транспортний засіб був зупинений за 3778 мм (3 метри 77 сантиметрів) від виїзду з прилеглої території, що підтверджується заміром такої відстані, тобто ближче 10 метрів.

Посилання позивача на те, що немає доказів вчинення адміністративного правопорушення є необґрунтованим, оскільки при дослідженні фотознімків транспортного засобу в момент вчинення правопорушення можливо чітко встановити, що транспортний засіб зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, про що свідчить наявність на зображеннях самого транспортного засобу на проїзній частині та місце виїзду. Також на фотознімках можливо чітко визнaчити наявність засобів вимірювальної техніки світловіддалеметра «BOSH»

У даному випадку зупинка вказаного транспортного засобу у якому був відсутній водій та пасажири, що зафіксовано інспектором з паркування в режимі фотозйомки, безумовно підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Знаходження транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території (у даному випадку 3,7 м. ) являє загрозу безпеці руху, отже очевидно зменшує оглядовість для інших водіїв транспортних засобів, які не можуть бачити дорожню обстановку через припаркований таким чином транспортний засіб, що створює серйозні передумови виникнення дорожньо-транспортної події.

Відповідач вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматизованому режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситись без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 24.02.2021 року за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист.

Відповідач зазначає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку з цим звертається за їх захистом до суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішеннями, бездіяльністю) відбувалося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 10 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 19 березня 2021 року, витребувано у відповідача постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 25 березня 2021 року, залучено співвідповідача, витребувано у співвідповідача постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 01 квітня 2021 року.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, після ознайомлення з матеріалами справи вказав, що дата винесення оскаржуваної постанови 26 березня 2021 року.

Представник відповідачів позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини зазначені в відзивах.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 74. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 219 КУпАП, виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Відповідно до ч.2 с. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху»

Згідно п.п. и п.15,9 правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Позиція суду.

З повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІВ №00022039 встановлено, що головним спеціалістом інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчаком Сергієм Олеговичем в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу ВАЗ, НОМЕР_1 , 24.02.2021 року о 12:20 год, з адресою м.Вінниця вул. Грушевського 16, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП., п.15,9 (и) Правил дорожнього руху. У відношення власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності буде надіслано за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу. Також у повідомленні вказано реквізити для оплати штрафу.

Повідомлення не містить жодних відомостей про дату винесення постанови. Таким чином позивачу не було відомо чи винесена постанова на дату звернення до суду. Разом з тим із повідомлення чітко видно, що постанова про накладення адміністративного стягнення буде винесена, вказано серію та номер постанови, зазначено розмір стягнення, який необхідно сплатити. Судом неодноразово витребовувалась у відповідачів оскаржувана постанова, однак, суду не було надано відомостей щодо винесення чи невинесення вказаної постанови до моменту направлення її копії. Оригінал постанови суду надано не було.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ моделі 211540-120-20, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний автомобіль належить ОСОБА_1 .

Відповідно копії до постанови серії ІВ № 00022039 від 26.03.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП., оскільки, на транспортному засобі ВАЗ НОМЕР_1 , 24.02.2021 року о 12:20 год, за адресою м.Вінниця вул. Грушевського, 16, здійснив зупинку в місцях виїзду з прилеглих територій, а саме зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій.

У постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 686/14075/16-а зазначено, що притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення. Для того щоб притягнути конкретну особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в постанові відповідача дії.

Таким чином відповідачами не доведено, що саме позивач керував зазначеним транспортним засобом та саме він допустив порушення Правил дорожнього руху, не надано жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив інкриміноване йому правопорушення, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, підлягають задоволенню, оскільки відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Разом з тим, оскільки повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не є самостійним рішення суб`єкта владних повноважень, то в задоволенні вимог позивача щодо скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності слід відмовити.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачами не доведено, що саме позивач здійснив вказане порушення Правил дорожнього руху, обставини викладені в позові, щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачами не спростовано, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм процесуального законодавства, вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю. Щодо вимоги позивача про скасування повідомлення про накладення адміністративного стягнення, то суд приходить до висновку, що обставини на які посилається позивач в цій частині своїх вимог, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до п.9, ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Згідно пенсійного посвідчення, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального захворювання.

Таким чином, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, головного спеціаліста інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчака Сергія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 26 березня 2021 року серії ІВ № 00022039 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати за розгляд справи і задоволення вимог віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 9 грудня 1996 року Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Вінницька міська рада, адреса: 21000, Вінницька область, м.Вінниця, вул. Соборна, 59;

відповідач: Головний спеціаліст інспектор з паркування відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак Сергій Олегович, адреса: 21000, Вінницька область, м.Вінниця, вул. Соборна, 59.

Повний текст рішення виготовлено: 05 квітня 2021 року

Суддя: О. В. Пилипчук