Справа № 160/1257/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 квітня 2021 року Справа №160/1257/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву представника Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера"- адвоката Северина А.Б. про стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі № 160/1257/21 за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

За наслідками розгляду зазначеної справи 26.03.2021 року судом було прийнято рішення, яким адміністративний позов було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1540881/41897682 від 27.04.2020р., зобов`язано Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати податкову накладну №31 від 31.03.2020 року Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" (49047, м. Дніпро, вул. Кленова, буд. 52, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного надходження, стягнуто на користь Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" (49047, м. Дніпро, вул. Кленова, буд. 52, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) та стягнуто на користь Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" (49047, м. Дніпро, вул. Кленова, буд. 52, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

02.04.2021 року на адресу суду надійшла заява Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера"- адвоката Северина А.Б. про стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі № 160/1257/21, в якій він просить стягнути на користь Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера" (49074, м. Дніпро, вул. Кленова, б. 52, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, б.17-а, м. Дніпро, 49000, ) витрати на правничу допомогу в сумі 1289,34 грн.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача посилається на те, що хоч погоджена сторонами сума правової допомоги (гонорар за адвокатські послуги) не оплачена позивачем станом на 31.03.2021 року, однак враховуючи рішення Європейського Суду з прав людини від 07.02.2014 року у справі "Бєлоусов проти України", витрати позивача на правову допомогу у даній справі є фактично понесеними та підлягають відшкодуванню відповідачами.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

У рішенні суду від 26.03.2021 року зазначено, серед іншого, що позивач всупереч положенням статті 134 КАС України не надав, зокрема, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 , детальний розрахунок витрат на правову допомогу в межах даної адміністративної справи, акт приймання-передачі виконаних робіт, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б свідчили про фактично понесені витрати на правничу допомогу, суд вважає дані витрати документально непідтвердженими та недоведеними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки представником позивача не надано вищевказаних доказів та документу, що свідчить про фактичну оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем вказаних витрат, у зв`язку з чим підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу відсутні.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк позивачем не надано до суду заяву про неможливість подання вищевказаних доказів щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 1 ст. 139 КАС України унормовує, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, суд враховує, що в рішенні суду у даній справі вирішено питання про судові витрати зі сплати правової допомоги.

Рішення суду в даній справі було ухвалено 26.03.2021 року, із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача звернувся до суду 02.04.2021 року, що підтверджується вхідним штемпелем відділу з організаційного забезпечення суду.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 120 КАС України).

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 КАС України).

Отже, враховуючи положення ч. 7 ст. 139 КАС України, останнім днем на подання данної заяви позивачем має бути 31.03.2021 року.

Таким чином, представник позивача звернувся до суду із даною заявою з порушенням строку встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки в рішенні суду від 26.03.2021 року здійснено розподіл судових витрат та враховуючи відсутність заяви про неможливість подання вищевказаних доказів щодо витрат на правничу допомогу, з урахуванням того, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу подана з порушенням строку встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне вказану заяву залишити без розгляду.

Керуючись статтями 118, 120, 134, 139, 143, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Ерго Мера"- адвоката Северина А.Б. про стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі № 160/1257/21 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна