Справа № 280/673/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 березня 2021 року Справа № 280/673/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 18.04.2019, № від 18.04.2019, № від 18.04.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято за результатами невиїзної позапланової документальної перевірки позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» у 2015 році. Вказує, що висновки, викладені в Акті перевірки є хибними та безпідставними, зазначає, що з урахуванням рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2013 по справі №812/6278/12 у 2015 році не могло існувати факт прощення суми боргу за кредитом, оскільки сума основного боргу була стягнута з позивача в повному обсязі при примусовому виконанні вказаного рішення. Позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою від 29.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.03.2021 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов (вх.. №12695), відповідно до якого зазначає, що з метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2015 року в сумі 1026736,02грн. Вознесенівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 14.09.2018р. №30126/10/08-01-50-07 на адресу АТ «ВТБ БАНК», . АТ «ВТБ БАНК», супровідним листом від 22.10.2018р. №6682/1-2 (Вх.№43788/10 від 29.10.2018р.) надано підтвердження інформації про суми виплачених (нарахованих) доходів за ознакою «126» в сумі 1026736,02грн. ОСОБА_1 у вигляді суми боргу (кредиту) анульований кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України. Згідно наданої відповіді АТ «ВТБ БАНК», гр. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) прощено та відображено у податковому розрахунку за формою 1ДФ за І квартал 2015 року за ознакою «126» «Дохід отриманий платником податку» від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу (кредиту)) - як додаткове благо без утримання податку на доходи фізичних осіб: - сума по основному боргу анульована (прощена) банком 1026736,02 гривень; - сума процентів, комісій анульована (прощена) банком в сумі 0,00гривень. За результатами отриманої інформації від АТ «ВТБ БАНК» та проведеного аналізу прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Станом на 05.02.2019, з суми 1026736,02грн. отриманого доходу у вигляді додаткового блага податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не сплачені. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з 05.02.2019 по 18.02.2019 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 25.02.2019 № 59/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

За результатами перевірки встановлено порушення: пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті донараховано військового збору за 2015 рік у сумі 15391,9 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 179.1, пп.179.7 ст.179 ПКУ не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015р.; пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПКУ, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 204616,4грн.

На підставі акту перевірки від 25.02.2019 № 59/08-01-13 05/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено:

податкове повідомлення - рішення по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) № від 18.04.2019 на загальну суму 255770,50грн., в т.ч. основного платежу 204616,40грн., штрафна санкція 51154,10грн.;

податкове повідомлення - рішення по військовому збору (код платежу 11011001) № від 18.04.2019 на загальну суму 19239,87грн., в т.ч. основного платежу 15391,90грн., штрафних санкцій 3847,97грн.;

податкове повідомлення - рішення по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) за неподання декларації № від 18.04.2019 на загальну суму 170,0 грн., в т.ч. штрафна санкція 170,0грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з позовом.

Як слідує з Акту перевірки від 25.02.2019, в ході проведення перевірки встановлено, що згідно отриманої інформації щодо громадян, які не надали декларації за 2015 рік про доходи та майновий стан, встановлено, що гр. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) отримала дохід за ознакою «126» в сумі 1026736,02грн.

Згідно інформації відділу Державного реєстру ДФС України ("Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів") встановлено, що гр. ОСОБА_1 у 2015 році отримано дохід у сумі 1026736,02 грн. від АТ «ВТБ БАНК», за ознакою доходу 126 - «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)». Вид доходи - анулювання суми основного боргу за кредитним договором.

З метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2015 року в сумі 1026736.02 грн. Вознесенівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 14.09.2018 №30126/10/08-01-50-07 на адресу АТ «ВТБ БАНК», .

АТ «ВТБ БАНК», супровідним листом від 22.10.2018 №6682/1-2 (вх.№43788/10 від 29.10.2018) надано підтвердження інформації про суми виплачених (нарахованих) доходів за ознакою «126» в сумі 1026736,02 грн. ОСОБА_1 у вигляді суми боргу (кредиту) анульований кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Згідно наданої відповіді АТ «ВТБ БАНК», у І кварталі 2015 року гр. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) прощено:

1) сума по основному боргу анульована (прощена) банком 1026736,02 гривень;

2) сума процентів, комісій анульована (прощена) банком в сумі 0,00гривень.

З метою з`ясування адреси реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Вознесенівським управлінням ГУ ДФС У Запорізькій області направлено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідно до інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради встановлено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Олександрівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), на поштову адресу, надіслано лист - запрошення до Олександрівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області №9912/14/08-01-49-07 від 02.11.2018, відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп.191.І, пп. І91.2, ст.19, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20. п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз.3 пп.73.3 ст.73, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 164.2.10, ст. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПКУ) для надання декларації про доходи одержані за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Лист від 02.11.2018 №9912/14/08-01-49-07 отримано 26.11.2018.

Податковий орган вказує, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не надано до органів ДФС податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та не задекларовано дохід отриманий у вигляді «додаткового блага» за ознакою «126». Станом на 05.02.2019 з суми 1026736,02 грн. отриманого доходу у вигляді додаткового блага податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не сплачено.

Позивач, в заперечення встановлених порушень зазначив, що 29.05.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі №812/6278/12 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» 290225,66 грн. - поточну заборгованість за кредитом, 29458,44 - прострочену заборгованість за кредитом, 4261,84 грн. - прострочені проценти за користування кредитом, 8682,84 грн. - пеню за несвоєчасне повернення кредиту, 63,93 - пеню за не своєчасне повернення процентів, разом 332692,71 грн. 27.02.2015 державним виконавцем Комунарського відділу виконавчої служби відкрито виконавче провадження №46705530 з примусового виконання виконавчого листа у справі №812/6278/12. Сума за судовим рішенням стягнута ВДВС з боржника у повному обсязі та 10.03.2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.6 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжі від 29.05.2013 у справі №812/6278/12, відповідно до якого встановлено наступне.

11.08.2008 між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» (банк), та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №R521.8/11-82, до якого вносилися зміни шляхом укладення додаткової угоди №1 від 11.08.2008, додаткової угоди №2 від 11.08.2008 та договору про внесення змін №3 від 11.08.2008, згідно умов яких банк надав позичальнику кредит на загальну суму 66216,00 доларів США, а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 10.08.2015, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором.

За умовами п.1 кредитного договору №R521.8/11-82 від 11.08.2008 позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 66216,00 доларів США, строк кредитування по 10.08.2015 (включно), проценти за користування кредитом 13,5 % річних, мета кредиту купівля автомобіля «ACURA MDX» в ТОВ «Група Автоком», а позичальник зобов`язалась використати кредит на передбачені цілі, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в порядку і в строки, передбачені договором.

У зв`язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі умов кредитного договору №R521.8/11-82 від 11.08.2008 було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив досудову вимогу вих.№281600-2 від 05.01.2012 про погашення заборгованості за кредитним договором від 11.08.2008. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але до моменту подання позову до суду вона не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с.27).

Станом на 22.06.2012 у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором від 11.08.2008 в сумі 332692,71 гривень, а саме: 36312,25 доларів США, що за офіційний курсом НБУ складає 290225,66 гривень, поточна заборгованість за кредитом, 3685,76 доларів США, що за офіційний курсом НБУ складає 29458,44 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 533,23 доларів США, що за офіційний курсом НБУ складає 4261,84 гривень, прострочені проценти за користування кредитом, 8682,84 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 63,93 гривень пеня за несвоєчасне повернення процентів

За результатами розгляду справи судом вирішено: Позов публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Запорізька регіональна дирекція» публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 332692,71 гривень та судових витрат задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Запорізька регіональна дирекція» публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 290225 (двісті дев`яносто тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 66 копійок поточну заборгованість за кредитом, 29458 (двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 44 копійки прострочену заборгованість за кредитом, 4261 (чотири тисячі двісті шістдесят одна) гривень 84 копійки прострочені проценти за користування кредитом, 8682 (вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 84 копійки пеню за несвоєчасне повернення кредиту, 63 (шістдесят три) гривні 93 копійки пеню за несвоєчасне повернення процентів, а разом 332692 (триста тридцять дві тисячі шістсот дев`яносто дві) гривні 71 копійку заборгованості за кредитним договором №R521.8/11-82 від 11.08.2008.

Згідно листа Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.01.2020 за вих. №101-2-16.3-34 вказано, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №46705530 з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа №812/6278/12 від 19.09.2013, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» суми боргу 335911,71 грн. 27.02.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46705530. 10.03.2015 заступником начальника відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХIV від 21.04.1999 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Дослідивши вказані документи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Ключовим питанням, яке потребує вирішення у даній справі, є правомірність віднесення податковим органом суми заборгованості до складу оподаткованого доходу позивача як додаткового блага на підставі абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Згідно з п. п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до положень абз. 2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, п. п. 164.1.1 п. 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, передбачено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

У п. п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, визначено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу). (п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України)

Відповідно до п. п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором, з огляду на що, база оподаткування повинна бути визначена тільки з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування процентів.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2018 у справі № 814/574/16.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» № 321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Так, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

У разі отримання особою додаткового блага у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом, яка була належним чином повідомленою про прощення (анулювання) такого боргу, така особа має відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Вказана правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 31.08.2018 у справі № 826/3684/17.

Згідно з підпунктом «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не доведено обставину щодо прощення кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземні валюті відносно якого відбулася зміна валюти зобов`язання з іноземної в гривню.

Як на підставу донарахування фінансових зобов`язань за встановленими порушеннями відповідач посилається на лист АТ «ВТБ БАНК» від 22.10.2018 за вих. №6682/1-2, відповідно до якого зазначено, що у 2015 році банк здійснив операції анулювання боргу платникам податку за самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, зокрема, ОСОБА_1 - сума основного боргу (анульована прощена банком) - 1026736,02, повідомлення про анулювання боргу від 27.02.2015 №54/529-2.

При цьому відповідачем не надано інформації щодо подання банком АТ «ВТБ Банк» податкового розрахунку за формою 1-ДФ за І квартал 2015 року, в якому було відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо). Посилання на вказаний розрахунок відсутній і в Акті перевірки.

При цьому відповідачем не перевірено вказаний факт та не враховано наявність судового рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2013 у справі №812/6278/12 та наявність виконавчого провадження, що закінчено у зв`язку з фактичним виконанням його.

Відтак, відповідачем не надано будь-яких підтверджуючих та належних документів, що підтверджують анулювання (прощення) боргу за кредитним зобов`язанням.

Разом з цим, зазначений лист банку не містить інформації щодо підстав виникнення суми прощеного боргу, посилань на первинні документи та їх зміст.

Застосувавши приписи частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність та документально не підтверджено висновки Акту перевірки розмір суми прошеного (анульованого) основного боргу позивача в сумі 1026736,02 грн.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 72 КАС України.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2751,80 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 18.04.2019, № від 18.04.2019, № від 18.04.2019, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2751 (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 квітня 2021 року.

Суддя О.О. Артоуз