Справа № 160/5030/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2021 року Справа №160/5030/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300280/1 від 09.12.2020р., -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300280/1 від 09.12.2020р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

У відповідності до вимог ч.1 ст.25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Пунктом 2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, перевіряючи всі вищенаведені обставини, які суд зобов`язаний перевірити під час вирішення питання про відкриття провадження у адміністративній справі, судом встановлено, що у позовній заяві позивач зазначає про місце свого проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , проте на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за наведеною у позові адресою жодних доказів не надано, що унеможливлює перевірку судом дотримання позивачем правил підсудності.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем до позову додано копію калькуляції №СЕ000000126 від 24.03.2021р. на авто, що є предметом спору, де власником зазначено ОСОБА_2 , тоді як у позові не викладено обставин щодо обґрунтування свої вимог з урахуванням того, що за змістом позову позивачем та власником зазначеного авто є ОСОБА_1 , в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, до позову додано митну декларацію, де у графі 31 зазначено, що автомобіль легковий BMW модель X3M, номер кузова НОМЕР_1 , відновлений після стихійного лиха/затоплення, проте, позов не містить обґрунтувань з цього приводу з урахуванням того, що оспорюване рішення прийнято митницею, зокрема, і з цих підстав та на спростування зазначеного жодних доказів до позову не додано в порушення п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту оспорюваного рішення вбачається, що показник одометра даного авто на момент продажу становив 65000 км., а при перетині кордону - 68478 км., однак жодних обставин на спростування даного твердження у позові не наведено та до позову жодних доказів не додано в порушення п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові не наведено жодного обґрунтування на підтвердження спростування оформлення звіту експерта №КТЗ-201203/3 від 03.12.2020р. з порушенням п.4.4, п.5.5 Методики товарознавчої експертизи №142/5/2092 від 24.11.2003р., про що зазначено в оспорюваному рішенні в порушення п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що у разі, якщо учасник справи (позивач) не погоджується із оспорюваним рішенням, на нього покладено обов`язок довести ті обставини на яких вони ґрунтуються та надати докази на їх спростування у відповідності до вимог ч.1 ст.77, ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, зі змісту копії Угоди №1887153 від 17.11.2020р. По передачі права власності на механічний транспортний засіб вбачається, що вартість угоди становить 19000 доларів США та передача предмета угоди набувачеві відбувається після отримання вартості предмета угоди, проте, позивачем до позову не додано доказів на підтвердження сплати 19000 дол. США в порушення ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 25, 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин щодо обґрунтування своїх вимог з урахуванням того, що за змістом позову позивачем та власником зазначеного авто є ОСОБА_1 , тоді як до позову додано копію калькуляції №СЕ000000126 від 24.03.2021р. на авто, що є предметом спору, де власником зазначено ОСОБА_2 , у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обґрунтувань з приводу того, що до позову додано митну декларацію, де у графі 31 зазначено, що автомобіль легковий BMW модель X3M, номер кузова НОМЕР_1 , відновлений після стихійного лиха/затоплення, з урахуванням того, що оспорюване рішення прийнято митницею, зокрема, і з цих підстав та надати докази на спростування зазначеного у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обставин на спростування зазначення в оспорюваному рішенні про те, що показник одометра даного авто на момент продажу становив 65000 км., а при перетині кордону - 68478 км. та надати докази на спростування наведеного у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обґрунтування на підтвердження спростування оформлення звіту експерта №КТЗ-201203/3 від 03.12.2020р. з порушенням п.4.4, п.5.5 Методики товарознавчої експертизи №142/5/2092 від 24.11.2003р., про що зазначено в оспорюваному рішенні, та надати відповідні докази, згідно до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст.25, п.2 ч.5 ст.160, п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів на підтвердження сплати 19000 дол. США з урахуванням того, що зі змісту копії Угоди №1887153 від 17.11.2020р. По передачі права власності на механічний транспортний засіб вбачається, що вартість угоди становить 19000 доларів США та передача предмета угоди набувачеві відбувається після отримання вартості предмета угоди, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.25, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, п.4 ч.1 ст.171, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300280/1 від 09.12.2020р. - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин щодо обґрунтування своїх вимог з урахуванням того, що за змістом позову позивачем та власником зазначеного авто є ОСОБА_1 , тоді як до позову додано копію калькуляції №СЕ000000126 від 24.03.2021р. на авто, що є предметом спору, де власником зазначено ОСОБА_2 , у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обґрунтувань з приводу того, що до позову додано митну декларацію, де у графі 31 зазначено, що автомобіль легковий BMW модель X3M, номер кузова НОМЕР_1 , відновлений після стихійного лиха/затоплення, з урахуванням того, що оспорюване рішення прийнято митницею, зокрема, і з цих підстав та надати докази на спростування зазначеного у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обставин на спростування зазначення в оспорюваному рішенні про те, що показник одометра даного авто на момент продажу становив 65000 км., а при перетині кордону - 68478 км. та надати докази на спростування наведеного у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові обґрунтування на підтвердження спростування оформлення звіту експерта №КТЗ-201203/3 від 03.12.2020р. з порушенням п.4.4, п.5.5 Методики товарознавчої експертизи №142/5/2092 від 24.11.2003р., про що зазначено в оспорюваному рішенні, та надати відповідні докази, згідно до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст.25, п.2 ч.5 ст.160, п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів на підтвердження сплати 19000 дол. США з урахуванням того, що зі змісту копії Угоди №1887153 від 17.11.2020р. По передачі права власності на механічний транспортний засіб вбачається, що вартість угоди становить 19000 доларів США та передача предмета угоди набувачеві відбувається після отримання вартості предмета угоди, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва