Справа № 640/7895/20
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7895/20 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Єгорової Н.М.,

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Преміум Прайд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у місті Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» є юридичною особою приватного права, що була створена 14 грудня 2017 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації 1 014615. Основний вид діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» - діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (код КВЕД 46.11.), а також займається вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках означеної вище господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» укладено з AT «Державна Продовольчо-Зернова Корпорація України» Договір поставки №417 від 01 серпня 2019 року про поставку зерна українського походження врожаю 2019 року. Культура та клас Товару зазначаються в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пунктів 5.1.1. - 5.1.2. Договору №417 від 01 серпня 2019 року оплата за Товар AT «Державна Продовольчо-Зернова Корпорація України» здійснюється на підставі виставленого рахунку-фактури. Перший платіж - в розмірі вартості Товару без ПДВ, вказаного у відповідному рахунку-фактурі, здійснюється на протязі п`яти банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури. Другий платіж - в розмірі суми ПДВ вартості фактично отриманого Товару, здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати отримання покупцем документів, зазначених у пункті 10.4 Договору.

Відповідно до умов додаткової угоди №002 П2 до Договору поставки №417 від 01 серпня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» поставило AT «ДПЗКУ» пшеницю 2 класу за видатковою накладною №63 від 09 серпня 2019 року на суму 397550,32 грн. (щодо ПН №11 від 09 серпня 2019 року), за видатковою накладною №64 від 10 серпня 2019 року на суму 205250,16 грн. (щодо ПН №12 від 10 серпня 2019 року).

Зазначений поставлений товар сплачений 12 серпня 2019 у повному обсязі на суму 602800,48 грн., що підтверджується випискою банку від 12 серпня 2019 року. В подальшому, AT ДПЗКУ 12 серпня 2019 року здійснило передплату за додатковою угодою №002 П2 до Договору №417 від 01 серпня 2019 року на суму 2522202,02 грн. (щодо ПН №13 від 12 серпня 2019 року), що також підтверджується банківською випискою від 12 серпня 2019 року.

Відповідно до умов додаткової угоди №013 ПЗ до Договору поставки №417 від 01 серпня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» поставило AT ДПЗКУ пшеницю 3 класу за видатковою накладною №60 від 08 серпня 2019 року на суму 953882,22 грн. (щодо ПН №14 від 08 серпня 2019 року), за видатковою накладною №61 на суму 181054,85 грн. (щодо ПН №15 від 10 серпня 2019 року), за видатковою накладною №62 на суму 189776,84 (щодо ПН №16 від 12 серпня 2019 року). Зазначений поставлений товар сплачений 12 серпня 2019 року у повному обсязі на суму 1324713,91 грн., що підтверджується випискою банку від 12 серпня 2019 року.

В подальшому, AT ДПЗКУ здійснило передплату за товар за додатковою угодою №013 ПЗ до Договору №417 від 01 серпня 2019 року на суму 2758614,46 грн. (щодо ПН №17 від 12 серпня 2019), що також підтверджується банківською випискою від 12 серпня 2019 року.

Крім того, на виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» по поставці товару згідно додаткової угоди №013 ПЗ до Договору №417 від 01 серпня 2019 року, останнє здійснило поставку пшениці 3 класу за видатковою накладною №119 від 23 серпня 2019 року на суму 190693,13 грн. (щодо ПН № 18 від 23 серпня 2019 року), видатковою накладною №120 від 27 серпня 2019 року на суму 203398,84 грн. (щодо ПН №19 від 27 серпня 2019 року).

Відповідно до умов додаткової угоди №008 П2 до Договору поставки № 417 від 01 серпня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» отримало від AT «ДПЗКУ» передоплату за товар, що підтверджується банківськими виписками від 12 серпня 2019 року: Платіжне доручення на суму 4166668,33 грн (щодо ПН №24 від 12 серпня 2019 року) та Платіжне доручення на суму 3062497,50 грн (щодо ПН №25 від 12 серпня 2019 року).

Щодо зобов`язань за додатковою угодою №008 П2 до Договору поставки № 417 від 01 серпня 2019 року, сторони уклали Угоду №1/582 від 30 вересня 2019 року, за умовами пункту 28 якої припинили зобов`язання з поставки товару за низкою додаткових угод до інших договорів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Прайд» та AT «ДПЗКУ». Суми передоплати, на які не поставлено товар, зараховано в рахунок оплати за додатковою угодою №013 ПЗ до договору поставки №417 від 01 серпня 2019 року та до ряду інших договорів поставки укладених між сторонами, перелічених в пункті 28 Угоди № 1/582 від 30 вересня 2019 року.

З врахуванням вищевказаних операцій сторони провели коригування боргу, що відображено в бухгалтерському обліку позивача та підтверджується картками рахунку №361. Таким чином, грошові зобов`язання позивача за спірними податковими накладними були припинені.

Детальний опис зарахування боргу наведений у пунктах 18-21, 28, 29 Угоди №1/582 від 30 вересня 2019 року, в банківських виписках і картки рахунку №36 та первинних документах, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до приписів пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України у зв`язку із вищевказаними отриманнями передоплати і поставкою товару, позивачем складено і направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року.

В подальшому, відповідно до квитанцій №1 до вищезазначених податкових накладних останні прийняті, але реєстрацію зупинено.

Позивачем подано пояснення щодо зупинення податкових накладних, в яких надано пояснення по кожній з проведених операцій та надано відповідні докази в підтвердження реальності проведених операцій.

Проте Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 13 січня 2020 року №1437350/41808613, №1437351/41808613, №1437352/41808613, №1437353/41808613, №1437354/41808613, №1437355/41808613, №1437356/41808613, №1437362/41808613, №1437363/41808613, №1437360/41808613 та №1437361/41808613, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року.

Позивач подав до Державної податкової служби України скарги на вищезазначені рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України в м. Києві, проте станом на день розгляду даної справи ані позивач ані відповідач не надали доказів щодо розгляду даних скарг.

Позивач, вважаючи рішення контролюючого органу протиправними та такими, що порушують його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201. Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У розумінні підпунктів 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), подання податкової накладної та/або розрахунку коригування ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженого в установленому порядку.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку №1246, після надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 201.3 і 201.9 статті 201 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 статі 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (надалі - Порядок № 117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Згідно з п. 13 Порядку № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених в.о. Голови Державної фіскальної служби України 05 листопада 2018 року, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Як вбачається зі змісту квитанцій до податкових накладних №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року контролюючим органом було сформовано висновки, що ПН/РК відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, у вищевказаних квитанціях фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Проте, відповідачем не зазначено, яким саме Критеріям ризиковості платника податку, визначеним у їх пп. 1.6 п. 1 відповідає Позивач, та не вказано конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати.

Згідно з п. 21 Порядку № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішеннями Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації відмовлено в реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Проте, позивачем відповідачу направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в яких надано пояснення стосовно підтвердження реальності здійснення операцій та додано завірені належним чином копії первинних документів.

Тобто, позивачем виконано вимоги відповідача щодо надання йому копій відповідних документів.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані позивачем рішення відповідача є протиправними і підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року суд першої інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: за) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні від №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством покладено на комісію ДФС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні від №11 від 09 серпня 2019 року, №12 від 10 серпня 2019 року, №13 від 12 серпня 2019 року, №14 від 08 серпня 2019 року, №15 від 10 серпня 2019 року, №16 від 12 серпня 2019 року, №17 від 12 серпня 2019 року, №18 від 23 серпня 2019 року, №19 від 27 серпня 2019 року, №24 від 12 серпня 2019 року та №25 від 12 серпня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Єгорова Н.М.

Чаку Є.В.