Справа № 320/3298/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Справа № 320/3298/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Рекламна агенція «РЕНОД»

до Броварської міської ради Київської області,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю

«Індастріал Пропертіз Інвестмент»

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «РЕНОД» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Броварської міської ради Київської області (далі - відповідач), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Пропертіз Інвестмент» про визнання протиправним та скасування рішення Броварської міської ради Київської області від 25.12.2014 № 1373-50-06 у частині пункту 10.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 10 спірного рішення ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для обслуговування майна, яке є його власністю, орієнтовною площею 0,3291 га для обслуговування адміністративно-побутового комплексу по бул. Незалежності, 30/2 , але одна з меж земельної ділянки, технічна документація на яку затверджена в оскарженому рішенні співпадає зі стіною будівлі, що з 2008 року належить позивачу на праві приватної власності.

При цьому, суд звернув увагу на те, що під час проведення інвентаризації земель відповідачем не здійснювалося встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і межі земельної ділянки із позивачем, як власником нерухомого майна, що розташовано на відповідній ділянці, не погоджувалися. Таким чином, наданий позивачу у 2020 році дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди практично не може бути реалізований внаслідок неправильного визначення радою меж земельної ділянки спірним рішенням ради.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що позивач оскаржує лише пункт 10 рішення ради, яке стосувалося різних питань і, на переконання апелянта, не може бути скасовано.

Разом з тим, апелянт зазначає, що на час прийняття спірного рішення позивач ще не був землекористувача, тому його погодження меж земельної ділянки не запитувалося, що під час проведення інвентаризації відповідних земель не здійснювалося установлення меж земельних ділянок в натурі і що позивачу вже надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, на якій розташовано його нерухоме майно, в користування на умовах оренди, тому, на думку апелянта, підстави для задоволення цього позову відсутні.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.05.2008 між Комунальним Броварським заводом «Алюмінієвих будівельних конструкцій» (Продавець) і ТОВ «Рекламна агенція «Ренод» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва № 2744 за умовами якого продавець передає у власність покупцю нерухоме майно, яким є об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: Київська область, місто Бровари, Промвузол, масив б/н, надалі іменується «об`єкт незавершеного будівництва», а покупець приймає об`єкт незавершеного будівництва та сплачує за нього обумовлену грошову суму.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.12.2014 № 1373-50-06 «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження документації із землеустрою щодо надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою», зокрема, у п. 10, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки для обслуговування існуючих споруд площею 26,4534 га, з них 0,4712 - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо інженерних комунікацій, товариству з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ ПРОПЕРТІЗ ІНВЕСТМЕНТ» по бул. Незалежності, 30/1.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 02.07.2019 №792 «Про надання адрес» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (зі змінами), статті 14 Закону України «Про основи містобудування», керуючись підпунктом 2 пункту «б» статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено надати адреси об`єктам нерухомого майна в м. Бровари Київської області: 1.8. Об`єкту незавершеного будівництва (реєстраційний номер 23027335) Промвузол масив б/н, замовник ТОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ «РЕНОД» - бул. Незалежності, 30/2.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 13.02.2020 № 1804-70-07 «Про припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок у користування, зміну цільового призначення земельної ділянки, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, припинення дії договорів оренди земельних ділянок, внесення змін до рішень Броварської міської ради Київської області» розглянувши клопотання фізичних та юридичних осіб, розроблену документацію із землеустрою, керуючись Земельним кодексом України, Законами України «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», «Про оренду землі», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», пп. 34 п.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури, Броварська міська рада Київської області п.10 рішення вирішила надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Ренод» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для обслуговування майна, що являється власністю, орієнтовною площею 0,3291га для обслуговування адміністративно-побутового комплексу по бульв. Незалежності, 30/2, за умови сплати збитків за використання земельної ділянки.

З матеріалів справи, а саме з витягу з публічної кадастрової карти, слідує, що одна з меж земельної ділянки, технічна документація на яку затверджена в оскарженому рішенні співпадає зі стіною будівлі, що належить позивачу на праві приватної власності.

Вважаючи протиправним рішення Броварської міської ради Київської області від 25.12.2014 № 1373-50-06 у частині пункту 10, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV), Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 № 376 (далі - Інструкція № 376), Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513, який був чинним станом на час прийняття спірного рішення (далі - Порядок № 513), ДБН 2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (далі - ДБН).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 126 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 186-1 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон № 858-IV.

У ст. 1 Закону № 858-IV закріплено, що технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 29 Закону № 858-IV документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Статтею 30 Закону № 858-IV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно зі статтею 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно зі ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлений Інструкцією № 376.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 376 встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 513, під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів погодження меж земельної ділянки із позивачем, про що також зазначено у додаткових поясненнях третьої особи. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Пунктами 7.2.12, 7.2.17, 15.3.1 ДБН 2.2-12:2019 передбачено, що в передзаводських зонах і в адміністративно-громадських центрах слід передбачити відкриті та/або закриті автостоянки для тимчасового зберігання автомобілів. Відкриті автостоянки для зберігання автомобілів людей з інвалідністю допускається розміщувати на території підприємства.

Напівзамкнуті двори слід розташовувати довгою стороною паралельно переважному напрямку вітрів або з відхиленням не більше 45°, при цьому відкрита сторона двору повинна бути звернена на навітряну сторону вітрів переважного напрямку. Ширина напівзамкненого двору при будівлях, освітлювальних через віконні отвори, повинна бути не меншою півсуми висот до верхньої відмітки карнизу протилежних будинків, що утворюють двір, але не менше ніж 15м. За відсутності шкідливих виробничих виділень у простір двору його ширина може бути зменшена до 12м.

Ддля пожежних автомобілів слід передбачити проїзди завширшки не менше ніж 3,5 м або смуги завширшки не менше ніж 6 м, які повинні бути розраховані на відповідні навантаження від пожежного автомобіля. До житлових будинків висотою 9 поверхів і вище та до громадських будинків, гаражів висотою 5 поверхів і більше проїзди слід передбачати з усіх сторін. Відстань від краю проїзду до зовнішньої стіни будинку слід приймати 5-7 метрів для будинків з умовою висотою до 26,5м включно і 9-11 м для будинків з умовною висотою понад 26,5м.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки обумовлює необхідність установлення (відновлення) меж земельної ділянки з метою визначення в натурі (на місцевості) її метричних даних, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

При цьому, законодавцем визначено необхідність погодження меж земельної ділянки з власниками відповідних існуючих споруд.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач з 2008 року, тобто ще за 6 років до прийняття відповідачем спірного рішення (у частині п. 10), набув у власність нерухоме майно, яке частково розташовано на земельній ділянці, стосовно якої таке рішення прийнято, внаслідок чого він не може реалізувати його право на отримання в оренду земельної ділянки для обслуговування свого майна, оскільки одна з меж земельної ділянки, технічна документація на яку затверджена в оскарженому рішенні, співпадає зі стіною будівлі, що належить позивачу на праві приватної власності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції відзначає, що така суперечність виникла саме внаслідок невиконання радою вищенаведених приписів ЗК України та Інструкції № 376, а саме не встановлення меж земельної ділянки з метою визначення в натурі (на місцевості) її метричних даних, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками, та не отримання відповідного погодження у позивача як власника існуючої споруди.

Крім того, судова колегія відзначає й те, що у матеріалах справи містяться письмові пояснення третьої особи ТОВ «ІНДАСТРІАЛ ПРОПЕРТІЗ ІНВЕСТМЕНТ», яка також зазначає, що при погодженні технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки інтереси позивача враховані не були, оскільки межі інвентаризованої земельної ділянки не були погоджені з ним як із суміжним землекористувачем /т.1 а.с.95/.

Тож, доводи апелянта про те, що спірне рішення у частині пункту 10 прийнято з дотримання прав чинного законодавства, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Твердження апелянта про те, що на момент виготовлення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки по бул. Незалежності, 30/1 у м. Бровари і прийняття спірного рішення позивач не був землекористувачем, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено вище, позивач набув у власність відповідний об`єкт нерухомого майна ще у 2008 році і саме з того часу фактично використовує земельну ділянку, на якій він знаходиться, а наразі, звернувшись до ради (18.11.2019) та отримавши її рішення (від 13.02.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди, реалізувати відповідне право не може саме внаслідок неправильного визначення меж земельної ділянки в оспорюваному рішенні ради.

Таким чином, доводи апелянта й про те, що оскаржуване рішення стосується саме затвердження технічної документації щодо проведення інвентаризації, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Перевіряючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Броварської міської ради Київської області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 квітня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк