Справа № 234/2126/21
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/2126/21
Провадження № 2-а/234/68/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Букрєєвої К.Е.,

представника позивача Пробийголови Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 234/2126/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`янова Костянтина Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.02.2021 року шляхом поштового відправлення ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`янова Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у якому зазначив, що 21 січня 2021 року близько 09 год. 25 хв. він, керуючи автомобілем MAZDA 5 7996АY, рухався автошляхом M 03 Київ-Довжанський в бік м. Чугуєв. Під час руху він був безпідставно зупинений співробітниками поліції, які рухалися у попутному напрямку на своєму службовому автомобілі поруч. До нього підійшов співробітник поліції, як позивач дізнався пізніше, це був інспектор 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`янов Костянтин Олександрович, незрозуміло відрекомендувавшись, він попросив передати йому документи (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія). Проте, в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію України», відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки транспортного засобу, став вимагати від позивача вищезазначені документи. Позивач вважає, що вимога відповідача щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки під час руху позивач не вчиняв порушень ПДР, зупинка транспортного засобу відбулася безпідставно, будь-яких доказів факту порушення ним ПДР України відповідачем йому не надавалося. Не вступаючи в суперечку з відповідачем, позивач на його вимогу надав технічний паспорт на автомобіль, однак не надав посвідчення водія, бо відразу не знайшов його. При цьому повідомив відповідача, що посвідчення знаходиться десь в автомобілі, а поки позивач шукає його, він може перевірити його чинність за допомогою єдиного порталу державних послуг «Дія», сам позивач цього зробити не міг, бо в нього були проблеми зі зв`язком. Не відреагувавши на вказане, відповідач зібрав у позивача свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пішов до свого автомобіля. Позивач в цей час почав шукати посвідчення водія. Позивач припустив, що вказані документи можуть бути у його форменому одязі, який знаходився в рюкзаку на задньому сидінні (позивач є військовослужбовцем ЗСУ, проходить службу в ВЧ А0693). Діставши рюкзак, позивач почав в речах шукати посвідчення водія, але в цей час до нього повернувся відповідач та повідомив, що його вже притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено штраф. Проте, відповідач виніс оскаржувану постанову у порушення вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, та ст.268 КУпАП. Фактично справу було розглянуто відповідачем без присутності позивача, що позбавило останнього звернутися за правовою допомогою, подати заперечення на постанову, надати документи, які характеризують особу тощо. Позивач вважає, що вказані обставини порушують його права, передбачені ст. 268 КупАП, якими він не мав можливості скористатися, при накладені конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при визначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП. За таких обставин його процесуальні права при такому «розгляді» справи були грубо порушені. Про вказані обставини позивач повідомив відповідача, проте він на вказане не відреагував, жодних документів йому не надавав, сів до свого автомобіля та поїхав. 04.02.2021 року за місцем колишньої реєстрації позивача: АДРЕСА_1 , де він не проживає більше року, його мамою було отримано лист, в якому знаходилась постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 84400 серії ЕАН № 3689936 від 21.01.2021 року. Про отримання вказаної постанови мати позивача повідомила його телефоном, проте в цей час він знаходився по місцю служби у ВЧ А0693 і покинути розташування частини не міг у зв`язку із виконанням службових обов`язків, вказану постанову отримав лише 06.02.2021 року, коли приїхав у відпустку до матері, у зв`язку із чим позивач вважає, що строк на оскарження вказаної постанови ним не пропущено. Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 84400 серії ЕАН № 3689936 від 21.01.2021 року, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`яновим Костянтином Олександровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною.

Ухвалою судді від 17.02.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання по суті.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення слухання від них не надходили. Відзив на адміністративний позов не надавали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 постановою № 84400 серія ЕАН № 3689936 інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Водоп`янова Костянтина Олександровича, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 425 грн. 00 коп.

Так, згідно вказаної постанови: 21.01.2021 року о 09:27:39, М 03 КМ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та при цьому не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР України.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У розумінні пункт 19 статті 4 КАС України постанова по справі про адміністративне правопорушення є індивідуальним актом (індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, які поліцейський зобов`язаний роз`яснити цій особі.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 30.05.2018 по справі №337/3389/16 постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем не було надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують що позивач був ознайомлений з доказом вчинення ним правопорушення при винесенні постанови, що порушує вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним протоколу, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно КУпАП.

Так, в матеріалах справи наявна копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , категорія В1, В, виданого Центром 1443, 18.05.2017 року та дійсного до 18.05.2047.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ст.247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що відповідачі не довили законність підстав для зупинення транспортного засобу позивача та, відповідно, не довили законність правових підстав для перевірки документів, а також відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. В судовому засіданні надана копія посвідчення водія категорії В1В, виданого 18.05.2017 року на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова № 84400 серії ЕАН № 3689936, винесена 21 січня 2021 року інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`яновим Костянтином Олександровичем, винесена із суттєвим порушенням норм матеріального права у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 269, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`янова Костянтина Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 84400 серії ЕАН № 3689936, винесену 21 січня 2021 року інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Водоп`яновим Костянтином Олександровичем, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду Ю. В. Фоміна