Справа № 640/633/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/633/20 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд», відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2020 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд», відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Дакса Бунге Україна» про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Укрлюкс-Буд» та ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 19.07.2019 № 2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» в редакції наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2019 № 2236/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 19.07.2019 № 2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивачі звернулись із апеляційною скаргою, в якій просять скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до Міністерства юстиції України на розгляд у порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 26.06.2019 TOB «Дакса Бунге Україна» подано скаргу з вимогою скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 № 29796478 та від 21.05.2016 № 29693260.

За результатами розгляду скарги TOB «Дакса Бунге Україна» комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України склала висновок від 18.07.2019, згідно якого в результаті перевірки встановлено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29796478 прийняте державним реєстратором Спірідоновим В.В. з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а тому рекомендовано задовольнити частково скаргу та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 № 29796478, в іншій частині скарги - відмовити.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.07.2019 № 2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» скаргу TOB «Дакса Бунге Україна» задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 № 29796478, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим В.В.

В подальшому, комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України складено висновок за результатами розгляду скарги третьої особи (про внесення змін) від 22.07.2019, яким рекомендовано внести зміни до пункту 2 резолютивної частини висновку Комісії від 18.07.2019, а саме зазначити: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478, від 21.05.2016 № 29693260, прийняті державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим В.В .

На підставі зазначеного висновку комісії, наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2019 № 2236/5 внесено зміни до наказу від 19.07.2019 №2213/5, виклавши його в наступній редакції: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 № 29796478, від 21.05.2016 № 29693260, прийняті державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим В.В .

Вважаючи наказ від 19.07.2019 № 2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» в редакції наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2019 № 2236/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 19.07.2019 № 2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при прийняті наказу від 19.07.2019 № 2213/5 діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апелянти у своїй скарзі зазначають, що у відповідача були відсутні підстави для розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна», оскільки остання подана з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, апелянти вказують на те, що відповідні права на нерухоме майно, вони набули на підставі судового рішення, а тому у відповідності до пункту 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідач немав повноважень щодо розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна» та скасування відповідних рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно визначено статтею 37 Закону.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою статті 37 Закону визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною третьою статті 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення (ч.5 ст. 37 Закону).

Відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок).

Відповідно до пункт 2, абзацу 1 пункту 3, пунктів 4, 5 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу (п. 7 Порядку № 1128).

Позивачі, як в обґрунтування позовних вимог, так і в обґрунтування апеляційної скарги, посилаються на те, що третьою особою порушено строк звернення зі скаргою від 25.06.2019 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29796478 та №29693260, які прийняті в 2016 році, тобто пройшло більше ніж три роки з дня прийняття останніх.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, а саме інформації з Державного реєстру прав, відповідно до рішення від 21.05.2016 №29693260 за ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» зареєстроване право власності на «асфальтно-бетонне покриття № 92» за адресою: Вінницька область, Тростянецький р-н, с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2, яке прийняте на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації ВН 55 від 24.12.2013.

Відповідно до рішення від 28.05.2016 № 29796478 за TOB «Укрлюкс-Буд» зареєстроване право власності на цілісний майновий комплекс, комплекс будівель та споруд за адресою Вінницька область, Тростянецький р-н, с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2, яке прийняте на підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного №31-10/12-2 від 31.10.2012, укладеного між ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» та TOB «Укрлюкс-Буд».

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5 задоволено скаргу дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» від 30.06.2016, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідонова В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у тому числі від 21.05.2016 № 29693260 та від 28.05.2016 № 29796478 та анульовано доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідонова В.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, державним реєстратором Спірідоновим В.В. оскаржено наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5 в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі № 826/14385/16 у задоволенні позову державного реєстратора Спірідонова В.В. відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким задоволено позов державного реєстратора Спірідонова В.В., визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5. Зі змісту зазначеного судового рішення вбачається, що підставою для скасування наказу від 02.07.2016 № 1823/5 стала наявність встановлених судом порушень, що мали місце під час розгляду скарги дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд», а саме неналежне повідомлення суб`єкта оскарження про розгляд скарги.

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 по справі №826/14385/16 рішення державного реєстратора Спірідонова В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.05.2016 № 29693260 та від 28.05.2016 № 29796478 поновлені в реєстрі 19.03.2019.

В той же час, на підставі договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу від 03.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою H.A. та зареєстрованого в реєстрі за № 646, було зареєстроване право власності на вищезазначений майновий комплекс за адресою Вінницька область, Тростянецький р-н, с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2 за TOB «Дакса Бунге Україна».

Відповідно, після поновлення відомостей 19.03.2019 про реєстраційні записи на підставі рішень від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478, TOB «Дакса Бунге Україна» отримало інформаційну довідку з Державного реєстру №170744961 від 18.06.2019, тобто з цього часу стало відомо про порушення його прав.

Суд відхиляє твердження апелянтів про те, що третьою особою порушено строк на звернення зі скаргою на рішення від 21.05.2016 № 29693260 та від 28.05.2016 № 29796478, оскільки, по-перше, право власності на вищевказане нерухоме майно виникло у TOB «Дакса Бунге Україна» лише у 2018 з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, по-друге, відновлення реєстраційних записів згідно оскаржуваних рішень відбулось лише 19.03.2019.

Отже, TOB «Дакса Бунге Україна» дізналось про порушення своїх прав у червні 2019 року, отримавши саме інформаційну довідку з реєстру. Зворотного сторонами не доведено.

Таким чином, скарга TOB «Дакса Бунге Україна» від 26.06.2019 з вимогою скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 № 29796478 та від 21.05.2016 № 29693260, подана останнім в межах строків, встановлених частиною третьою статті 37 Закону, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у прийнятті цієї скарги до розгляду по суті.

Крім того, апелянти вважають, що вони набули права власності на об`єкти вищезазначеного нерухомого майно на підставі судового рішення у справі № 826/14385/16, а тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 37 Закону у відповідача були відсутні повноваження розглядати скаргу ТОВ «Дакса Бунге Україна».

Відповідно до частини другої статті 37 Закону передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Як уже зазначалось вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 залишеною без змін постановою Верховного суду від 19.06.2019, у справі № 826/14385/16 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким задоволено позов державного реєстратора Спірідонова В.В.: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5. При цьому, підставою для скасування спірного наказу слугувало встановлення процедурних порушень розгляду скарги.

Також, у своєму рішенні колегія суддів Касаційного адміністративного суду підтримала висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5 у зв`язку з порушенням відповідачем процедури розгляду скарги у сфері державної реєстрації, а саме: вимог пунктів 9-11 Порядку № 1128.

При цьому, колегія суддів Касаційного адміністративного суду звернула увагу на те, що порушення комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації процедури розгляду скарги, що стало підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5, не означає, що суд погоджується/не погоджується із правомірністю дій державного реєстратора під час здійснення спірних реєстраційних дій, оскільки по суті виявлених порушень у діях державного реєстратора оскаржуваний наказ у судах першої та апеляційної інстанцій не перевірявся. Правомірність наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5 оскаржувалась лише з підстав наявності процесуальних порушень зі сторони Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

На думку колегії суддів, скасування наказу Міністерства юстиції України внаслідок порушення процедури здійснення розгляду скарг у сфері державної реєстрації може бути підставою для повторного розгляду за встановленою процедурою Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги з дотриманням всіх приписів та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1128, та прийняття за результатами розгляду обґрунтованого та законного рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанова Верховного суду від 19.06.2019 у справі № 826/14385/16 не є тими судовими рішеннями, на підставі яких позивачами набуто право власності на нерухоме майно чи щодо останнього існує судовий спір.

На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 лише відновлені реєстраційні записи щодо нерухомого майна, яке зареєстроване відповідно до рішень від 21.05.2016 № 29693260 та від 28.05.2016 № 29796478.

Водночас, як зазначалось вище, право власності за ТОВ «Укрлюкс-Буд» на «цілісний майновий комплекс, комплекс будівель та споруд» зареєстроване на підставі договору про припинення зобов`язання передавання відступного від 31.10.2012 № 31-10/12-2, а право власності за ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» на «асфальтно-бетонне покриття № 92» зареєстроване на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.12.2013.

За таких обставин, доводи апелянта щодо недотримання відповідачем під час розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна» положень пункту 1 частини другої статті 37 Закону є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при прийняті наказу від 19.07.2019 № 2213/5 діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

При цьому, інші аргументи та доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд», відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 05.04.2021.