Справа № 725/979/21
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/979/21
Номер провадження 2-а/725/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

та позивача Образцова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського РУПП ГУНП в Хмельницькій області, ПСРПП №1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 29.01.2021 року лейтенантом поліції ПСРПП №1 Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Овчарук С.Б. винесено постанову серії БАА №271332 від 29.01.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту того, що він зайняв крайню праву смугу руху, яка призначена лише для повороту ліворуч, натомість він продовжив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України.

Вказував на те, що він не допускав тих порушень, які зазначені у постанові, натомість працівники поліції допустили провокацію несприятливої дорожньої обстановки, оскільки без ввімкнених проблискових маячків в темну пору доби з ввімкненим дальнім світлом фар рухались позаду нього без дотримання безпечної дистанції, змушуючи змістити свій автомобіль праворуч для того щоб уникнути засліплення та можливого зіткнення. Саме після того коли він прийняв рішення зміститись праворуч, щоб дати дорогу автомобілю, що рухався впритул до нього позаду, на цьому автомобілі ввімкнулись проблискові маячки та йому було подано сигнал для зупинки. Таким чином, виникла ситуація при якій працівники поліції провокували водія на здійснення порушення.

Вказував на те, що працівники поліції не дотримувались заходів з метою запобігання поширення вірусу, а саме були без одягнутою захисної маски, на встановлені карантинні обмеження, не роз`яснили йому його прав, проігнорували його пояснення з приводу провокації з їх боку, періодично вмикали та вимикали нагрудні камери, що заборонено Порядком застосування портативних відеореєстраторів, на його вимогу не надали йому будь-яких доказів правопорушення у вчиненні якого його звинуватили, відмовились відбирати пояснення у свідків, а також, на його думку, натякали на дачу неправомірної вигоди, вказуючи на те, що люди яке правило знають як правильно поводитись у таких спірних ситуаціях.

Звертав увагу на те, що після тривалих суперечок та його відмови підписувати постанову, працівники поліції повідомили йому що він може їхати, а складену на нього постанову йому надішлють поштою. Натомість, отримавши 13.02.2021 року рекомендованим повідомленням оскаржувану постанову з супровідним листом, датованим 01.02.2021 року, він виявив що у вказаній постанові у графі №9 наявний підпис про отримання ним на місці примірника постанови, який він не вчиняв, такий підпис не відповідає його підпису та є підробленим.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просив скасувати постанову серії БАА №271332 від 29.01.2021 року , яка винесена лейтенантом поліції ПСРПП №1 Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Овчарук Сергія Борисовича про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити; визнати незаконними дії Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області щодо винесення оскаржуваної постанови.

В рамках судового розгляду вказаної справи судом витребувано з Кам`янець-Подільського РУПП ГУНП в Хмельницькій області наступні докази: матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 за наслідками розгляду яких винесено оскаржувану постанову серії БАА №271332 від 29.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення; відеозапис здійснений працівниками поліції 29.01.2021 року під час документування правопорушення за вчинення якого винесено оскаржувану постанову серії БАА №271332 від 29.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

На виконання вимог суду відповідачем долучено до матеріалів справи відеозапис, який на думку відповідача свідчить про вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, надав суду пояснення аналогічні тексту позовної заяви, а також змісту додаткових письмових пояснень по суті долученого відповідачем відеозапису. Звертав увагу суду, що на ділянці дороги, зазначеної як місце вчинення правопорушення в оскаржуваній постанові, майже всю ширину правої смуги руху займають припарковані автомобілі, що чітко видно з відеозапису, а тому він фізично не міг рухатись тією смугою. Також, звертав увагу суду на те, що на момент зупинки транспортного засобу поліцейськими, його автомобіль не перебував в зоні дії дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», оскільки він перетнув перехрестя та рухався на ділянці дороги з двома смугами руху в одному напрямку. Крім того, вказував на цинічну, зневажливу та образливу поведінку працівників поліції. Просив позов задовольнити.

Справа слухалась у відсутності представника відповідача, який в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що неодноразово належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив та не направив відзиву чи будь-яких інших письмових заперечень проти позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 29.01.2021 року лейтенантом поліції ПСРПП №1 Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Овчарук С.Б. винесено постанову серії БАА №271332 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а/с 7).

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 29.01.2021 року о 21 год. 18 хв. в Кам`янець-Подільський по просп. Грушевського, 25 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, а саме зайняв крайню праву смугу для руху, яка призначена лише для повороту праворуч та здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Європейський суд з прав людини в певних випадках поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати обставини вчинення адміністративного правопорушення (відповідні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів.

Посилання відповідача на долученим ним відеозапис не підтверджують викладені у оскаржуваній постанові обставини та не спростовують посилання позивача на дотримання ним вимог ПДР України у час та місці, що вказані в оскаржуваній постанові.

Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснив позивачу його права та обов`язки відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, що спростовує посилання позивача у тексті позовної заяви, що ця вимога ними не дотримана, натомість працівниками поліції проігноровано вимогу позивача допитати свідків, а також не надано оцінку його поясненням, не допитано в якості свідків осіб, які перебували в автомобілі, яким керував позивач.

Крім того, вирішуючи даний спір по суті суд звертає увагу також на наступні обставини.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п. 33.5 ПДР України, дорожній знак 5.16 показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Вказаний дорожній знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги та розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо знаки, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

З долученого до матеріалів справи відповідачем відеозапису вбачається, що перед перехрестям дійсно був встановлений дорожній знак 5.16 який дозволяв поворот праворуч з крайньої правої смуги руху. Натомість з вказаного відеозапису неможливо беззаперечно встановити, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 рухався прямо та перетнув перехрестя саме з крайньої правої смуги руху, оскільки працівники поліції в цей момент знаходились на крайній лівій смузі руху та не відео не охоплює саме той момент коли позивач наблизився до перехрестя, а також поза розумним сумнівом не представляється можливим визначити його положення на проїзній частині.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Таким чином, вина особи має бути підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, які кожен окремо та у взаємозв`язку між собою поза розумним сумнівом підтверджують обставини викладенні у постанові, натомість таких доказів за наслідками розгляду даного спору суб`єктом владних повноважень не надано.

При цьому, вирішуючи позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними, слід зауважити, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії БАА №271332 від 29.01.2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки за наслідками розгляду справи не здобуто достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження вини позивача, дії відповідача в частині винесення відповідної постанови слід визнати незаконними.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №271332 від 29.01.2021 року , яка винесена лейтенантом поліції ПСРПП №1 Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Овчарук Сергія Борисовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Визнати незаконними дії Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області щодо винесення постанови серії БАА №271332 від 29.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 06.04.2021 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна