Справа № 260/2816/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 квітня 2021 року м. Ужгород № 260/2816/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А. розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - Головне управління Національної гвардії України, -
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - Головне управління Національної гвардії України.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - Головне управління Національної гвардії України задоволено частково, а саме:
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) щодо відмови у підготовці та наданні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, із включенням переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 21 липня 2009 року по 27 лютого 2020 року у відповідності до Норм № 2 "Забезпечення речовим майном офіцерів і прапорщиків Збройних Сил та інших військових формувань" Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1444, Норм № 2 "Забезпечення повсякденного формою одягу військовослужбовців Національної гвардії України", Норм № 4 "Забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект), затвердженими Наказом МВС України 07 червня 2017 року № 475.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) оновлену довідку про вартість речового майна, що належить йому до видачі із включенням переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 21 липня 2009 року по 27 лютого 2020 року у відповідності до Норм № 2 "Забезпечення речовим майном офіцерів і прапорщиків Збройних Сил та інших військових формувань" Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1444, Норм № 2 "Забезпечення повсякденного формою одягу військовослужбовців Національної гвардії України", Норм № 4 "Забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект), затвердженими Наказом МВС України 07 червня 2017 року № 475 та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на підставі оновленої довідки з одночасною компенсацією виплати грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, з урахуванням виплаченої суми.
В решті позовних вимог - відмовлено.
24 березня 2021 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити питання про стягнення судових витрат.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).
Частинами 2, 3 статті 252 КАС України визначено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Розглянувши питання щодо ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 у даній справі не вирішено питання щодо стягнення судового збору.
Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд встановлено, що 09 червня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Орос В.В. укладено договір про надання правничої допомоги. Із змісту даного договору вбачається, що розмір гонорару, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати, умови повернення гонорару, перелік витрат та умови їх компенсації визначаються в Замовленні, що є невід`ємною частиною Договору.
До позовної заяви надано Замовлення правничої допомоги та гонорар адвоката (додаток № 1 до Договору від 09 червня 2020 року), із змісту якого встановлено, що вартість послуг складає 5000,00 грн., а також містить детальний опис робіт.
Разом з тим, в матеріалах справи наявна квитанція № 1-С/20 від 24 серпня 2020 року на суму 5000,00 грн.
З аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Суд зазначає, що при визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі «East/West Allianse Limited» суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що вартість послуг правового характеру у розмірі 5000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а отже підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 132, 243, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
1. Заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 260/2816/20 - задоволити.
2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
СуддяС.А. Гебеш