Справа № 363/4199/20
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.04.2021 Справа № 363/4199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Скотаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Корзаченко В.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.10.2020 року інспектором другої роти УПП в м. Києві ДПП старшим сержантом поліції Рогоза А.С. було складено у відношенні ОСОБА_1 постанову серії ЕАМ № 3355656 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 29.10.2020 року о 12.40 годині у м. Києві по бул. Т.Шевченка, 9 під час зупинки працівниками поліції не надав для перевірки страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що було зафіксовано на нагрудній боді камері, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Позивач із вказаною постановою незгоден, вважає її незаконною. Позивач на обґрунтування своїх вимог зазначає, що дійсно 29.10.2020 року його автомобіль було зупинено працівниками поліції, які йому повідомили, що ним було вчинено порушення, а саме рух по смузі для громадського транспорту, однак працівники поліції йому натякнули, що можливо вирішення питання без складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 почувши таку пропозицію повідомив поліцейським, що нема чого вирішувати та роз`яснив працівникам поліції приписи п. 17.2 ПДР, зокрема щодо того, що водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. Однак, працівниками поліції все одно було складено у відношенні нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, проте вже за інше порушення, а саме за ненадання на перевірку необхідних документів, хоча ОСОБА_1 зазначає, що в його діях відсутнє вказане порушення, що підтверджується тим, що саме з його документів і записані його дані до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. У зв`язку з викладеним, просив суд скасувати постанову інспектора другої роти УПП в м. Києві ДПП старшим сержантом поліції Рогоза А.С серії ЕАМ № 3355656 від 29.10.2020 року відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2020 року по вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Бенда Є.В. направив на адресу суду відзив на позовну заяву та диск з відео записом обставин складання постанови про адміністративне правопорушення, у позові просив відмовити та пояснив, що відповідно до постанови серії ЕАМ № 3355656 від 29.10.2020 року, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLS 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , 29.10.2020 року о 12.40 годині у м. Києві по бул. Т.Шевченка, 9 під час зупинки працівниками поліції не надав для перевірки страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що було зафіксовано на нагрудній боді камері, чим порушив п. 2.1 ПДР України, внаслідок чого інспектором було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 425 гривень. В обґрунтування доведення правомірності складання інспектором вказаної постанови, представник відповідача посилається на п. 2.4 ПДР України, відповідно до якого на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України. Крім того, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Також, представником відповідача у відзиві на позов зазначається, що працівники поліції діяли відповідно до вимог ЗУ «Про національну поліцію» та жодних порушень, з боку поліцейських, вчинено не було, всі дії поліцейських, а також порушення, вчинене ОСОБА_1 , зафіксовані за допомогою нагрудної боді-камери, відеозапис з якої долучено до відзиву.

На підставі викладеного, представник відповідача просить залишити позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАМ № 3355656 від 29.10.2020 року без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що інспектором другої роти УПП в м. Києві ДПП старшим сержантом поліції Рогоза А.С. було складено у відношенні ОСОБА_1 постанову серії ЕАМ № 3355656 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З тексту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLS 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , 29.10.2020 року о 12.40 годині у м. Києві по бул. Т.Шевченка, 9 під час зупинки працівниками поліції не надав для перевірки страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що було зафіксовано на нагрудній боді камері, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У частині першій статті 3 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до вимог п. 2.1 п.п. «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Як встановлено частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, згідно вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль позивача за порушення ПДР України, зокрема за рух по смузі для громадського транспорту. Вказані відомості позивачем не спростовуються.

Так, п. 17.1 ПДР України визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим представником відповідача до суду був наданий відзив на позовну заяву з обґрунтуванням правомірності складання оспорюваної постанови та відео запис обставин її складання.

З вказаного відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки документи, визначені у пункті 2.1 ПДР України, зокрема страхового полісу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, даний відеозапис спростовує доводи позивача щодо натяків з боку працівників поліції про вирішення питань без складання протоколу.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка вказує, що на території України забороняється експлуатація транспортних засобів без поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності, чинного на території України. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі, особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс. Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 ст. 21 вказаного Закону, на їх вимогу

Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові, наявні достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що позивачем не надано доказів, які вказували б на протиправність складеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача було доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд, приймаючи до уваги те, що позивачем не було доведено, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, а представником відповідача були надані достатні докази правомірності дій інспектора при складанні постанови серії ЕАМ № 3355656 від 29.10.2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126КУпАП, вважає, що постанова не підлягає скасуванню, в зв`язку з чим у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, ,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3355656 від 29.10.2020 рокупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену інспектором другої роти УПП в м. Києві ДПП старшим сержантом поліції Рогоза Андрієм Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

Суддя: І.Ю. Котлярова