Справа № 420/12549/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн - Експорт» до Південного міжрегіонального Управління Укртрасбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Греїн-Експорт» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 206666 від 09.06.2020р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно складеному Акту №224024 від 28.04.2020 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, водієм ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом марки RENAULT WIELTON, номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ», виявлено порушення вимог 4.1 , абз. 15, ст. 60 Закону України «Про автомобільній транспорт», а саме: перевищення вагових обмежень (навантаження на одиночну вісь 12.31 т при допустимих 11.22 т), перевізник не забезпечив перевізника оформленим дозволом, що сталося в Одеській області, а/д М-05 «Київ -Одесса» 450км-500. Розрахунком б/н плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, затвердженому постановою КМУ від 27.06.2007 року за №879, в якому зазначені фактичні вагові та (або габаритні параметри ТЗ, визначено до сплати 307,80 євро.) На підставі складеного Акта № 224024 від 28.04.2020 року у відношенні власника ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» винесено Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №206666 від 09.06.2020р. про стягнення адміністративно- господарського штрафу у сумі 17 000 грн., яка, на думку позивача, є протиправною, оскільки автомобіль позивача перевозив кукурудзу, котра відповідно до: ДСТУ 4525:2006 кукурудза, Технічні умови, 9 транспортування і зберігання 9.1 Кукурудзу перевозять насипом транспортом усіх видів згідно правил перевезення вантажів, чинних для транспорту цього виду. 9.2 Транспортні засоби повинні бути чисті, без сторонніх запахів. Під час навантажування, перевезення і розвантажування зерно кукурудзи повинно бути захищене від атмосферних опадів. 9.3 Кукурудзу розміщують та зберігають у чистих, сухих, без сторонніх запахів, не заражених шкідниками зерна зерносховищах відповідно до санітарних правил і умов збереження, затверджених в установленому порядку в Україні...» - є сипучим вантажем. Отже, позивачем перевозився сипучий вантаж - кукурудза, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. Таким чином, оскільки позивачем перевозився саме подільний вантаж, т.я. зерно - кукурудзу - можна розподілити на частини будь-якої ваги та перевозити їх окремими транспортними засобами, він не має нести відповідальність згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутність у нього під час перевезення подільного вантажу, дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, оскільки видачу таких дозволів для перевезення подільних вантажів не передбачено.

Відповідач - Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 03.02.2021р. за вхід. № ЕП/3034/21), зазначаючи, що постанову №206666 від 09.06.2020 року винесено на підставі Акта перевірки №224024 від 28.04.20р. Вантажному автомобілю марки RENAULT держ. реєстрац. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), що належить позивачеві, оскільки перевіркою виявлено порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Крім Акта перевірки, складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №030510 від 28.04.20р.. При проведенні зважування встановлено перевищення допустимого навантаження на одиночну вісь на 1,31 т., що є підставою для застосування штрафної санкції за абз. 15 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» 17000 грн. На думку відповідача, було виконано всі вимоги передбачені законодавством, а тому визнання дій протиправними як по складенню матеріалів контролю, так і застосуванню штрафу, є безпідставним.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/12549/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн Експорт» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в собі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року на задоволення заяви Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (від 02.02.2021р. вхід. №ЕП/2836/21), судом допущено заміну відповідача по справі, а саме Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті його правонаступником - Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки (, вул. Успенська, 4, м. Одеса).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, а саме ТТН від 27.04.2020р. позивачем здійснювалось перевезення кукурудзи, насипом, масою брутто 39,5 т. із пункту навантаження (с.Михайлівка, Ямпільський район, Вінницька область) до пункту розвантаження (с.Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область).

28.04.2020р. о 02 год. 58 хв. на ділянці а/д М-5 Київ - Одеса. 450 км + 500 м (Одеська область) був здійснений габаритно-ваговий контроль автомобіля марки RENAULT/ WIELTON номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_3 .

За результатами проведення зважування вищеозначеного транспортного засобу, складено Акт №224024 від 28.04.2020 року, у якому встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

28.04.2020р. посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій зазначено про перевищення в транспортному засобі, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_4 нормативно вагових параметрів.

На підставі вищевказаних документів складено розрахунок до акта від 28.04.2020 відповідно до якого, перевищення параметрів від нормативу становить 11,91%, розрахунок оплати за проїзд становить 0, 270 євро за 1 кілометр, загальна сума до оплати 307,80 євро.

09 червня 2020року Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області винесено постанову про застосування до ТОВ «Греїн - Експорт» адміністративно-господарського штрафу №206666 у розмірі 17 000 гривень.

Позивач - ТОВ «Греїн - Експорт», вважаючи винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області постанову №206666 від 09.06.2020р., протиправною, звернулося до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн-Експорт» про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 206666 від 09.06.2020р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000грн., є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.14 зазначеного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за № 30).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 встановлено спеціальні правила здійснення дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).

В пункті 24 Порядку встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Зокрема, судом встановлено, що позивачем здійснювалось перевезення насипом вантажу - кукурудзи. Загальна вага автопоїзду складала 39,37 тон. Вказане підтверджується актом перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.04.2020 року.

При цьому, суд бере до уваги, що встановлена вага не перевищує встановлену фактичну масу понад 40 т.

Суд також вважає за необхідне акцентувати, що, як зазначено вище, позивачем перевозився сипучий вантаж, який постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час його руху, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. Таке зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух сипучого вантажу, що відповідно унеможливлює за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Відповідно до п.19 Порядок № 879, під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Хоча вказаним положенням Порядку № 879 і передбачена наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, однак, як на дату проведення ГВК, так і на даний час відповідна методика Мінекономрозвитку не затверджена.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (далі Методика).

Між тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

Окреслені висновки, у тому числі, відповідають правовій позиції Верховного суду, висловленій у справі №816/2329/13-а (постанова від 12.04.2018), у справі №826/442/13-а (постанова від 16.01.2018), у справі №821/597/17 (постанова від 12.06.2018).

З огляду на викладене, суд зазначає, що результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

Крім того, відповідно до пп. 5-1 п. 2 Порядку № 879, документальний габаритно-ваговий контроль це визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно із п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Як з`ясовано судом, та зазначено вище, у день здійснення зважування відповідачем транспортних засобів загальна маса транспортного засобу не перевищувала допустимої ваги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до п.12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007р. №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Натомість, зі складених фахівцями Південного міжрегіонального Управління Укртрасбезпеки, та наявних у матеріалах справи Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №224024 від 28.04.2020р., Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.04.2020р., неможливо встановити на яких вагах (якої марки, моделі, з якими характеристиками, можливими чи допустимими похибками) проводилося автомобіля марки RENAULT/ WIELTON номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_3 .

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку щодо обгрунтованоті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн - Експорт» та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для їх задоволення шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 206666 від 09.06.2020р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000грн.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн - Експорт» до Південного міжрегіонального Управління Укртрасбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними, ґрунтовними, отже, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн - Експорт» до Південного міжрегіонального Управління Укртрасбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 206666 від 09.06.2020р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального Управління Укртрасбезпеки (вул. Успенська, 4, м.Одеса, 65014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн-Експорт» (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 2/2-н, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Ю.В.Харченко