Справа № 240/7111/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/7111/20

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішень в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановити судовий контроль,

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 31 березня 2020 року за №0600- 0308-8/9964 Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області, зобов`язати вчинити певні дії, викладені в листах від 31.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області, здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (в первинній редакції) на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 05.03.2020 №18/321 в розмірі 90% місячної заробітної плати, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 11 грудня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлене листом №0600-0308-8/9964 від 31.03.2020 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої прокуратурою Житомирської області №18-321вих-20 від 05.03.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки, виданої прокуратурою Житомирської області №18-321вих-20 від 05.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.

29.03.2021 до суду позивач надав заяву, у якій просить: встановити судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №240/7111/20, зобов`язати відповідача подати в установлений судом строк звіт про виконання судових рішень та накласти на керівника відповідача штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового розміру для працездатних осіб.

Зважаючи на те що рішення суду у даній справі прийнято у письмовому провадженні, то суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішень суду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною друга статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналіз наведених положень КАС України свідчить про те, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 31.10.2019 у справі №820/1560/17, від 07.11.2019 у справі №361/11754/13-а, колегії суддів дійшла до висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанцій можуть лише під час прийняття рішення у справі.

Враховуючи наявність можливості зміни окремих правових позицій та роль висновків Верховного Суду у забезпеченні єдності судової практики, суд при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю враховував останні актуальні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовано це питання.

Також суд враховує, що відповідно до частини восьмої статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Суд вважає, що дана норма також свідчить на користь висновку про можливість встановлення заходів судового контролю лише під час ухвалення судового рішення. Так, у вказаній нормі законодавець фактично відзначив, що окрім заходів судового контролю прописаних у резолютивній частині судового рішення, суд здійснює контроль за виконанням судового рішення і у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, тобто шляхом розгляду позовних заяв про оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавців, які допущені в ході примусового виконання судового рішення.

Тобто, суд з метою забезпечення належного виконання судового рішення або встановлює судовий контроль за виконанням судового рішення безпосередньо під час ухвалення цього рішення або вирішує спірні питання, які виникають в ході виконання в порядку статті 287 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. При цьому, реалізація цього права позивачем жодним чином не залежить від встановлення судом судового контролю за виконанням судового рішення.

Враховуючи наведене суд вважає, що вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно під час ухвалення відповідного рішення.

Як свідчать матеріали справи, під час розгляду справи №240/7111/20 позивачем не подавалося клопотання про встановлення судового контролю, у зв`язку із чим, під час винесення рішення у даній справі, суд не встановив судовий контроль за виконанням цього судового рішення шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про його виконання.

Поряд із цим слід відмітити, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі можливо лише під час прийняття рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі № 826/18826/14.

Однак, позивачем по суті позову не ставилось питання про встановлення судового контролю, а тому суд позбавлений можливості встановити судовий контроль передбачений ч.1 до ст. 382 КАС України.

Незгода позивача з виконанням чи невиконанням відповідачем рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у справі №240/7111/20 шляхом встановлення судового контролю, за виконанням вказаного рішення, є безпідставною та необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 29.03.2021 щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень по адміністративній справі №240/7111/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.А. Липа