Справа № 465/5727/18
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ОДД 3-батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції старшого інспектора Юсів Степана Ігоровича, про визнання незаконною та скасування постанови НК № 616548 від 25.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора взводу ОДД 3-батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції старшого інспектора Юсів Степана Ігоровича, про визнання незаконною та скасування постанови НК № 616548 від 25.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в 25 серпня 2018 року інспектором Юсівом Степаном Ігоровичем було винесено постанову серії НК № 616548 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 , ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до постанови серії НК №616548 позивач о 22.30 год., на автодрозі Київ-Чоп 559 км.+300 м., керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила користування ремнем безпеки, та не пред`явив посвідчення водія, своїми діями порушив п.п. 2.3в та 2.1а ПДР. Вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, був пристібнутий, постанова винесена без повідомлення про розгляд, без врахування права давати свої пояснення, доводи, спростування та користуватися професійною правничою допомогою. Оскаржувана постанова була надіслана позивачу та отримана ним 10.09.2018 року. Просить позов задоволити.

В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що його зупинили працівники поліції на ділянці між Ковирями і Солонкою, пів одинадцятої вечора, без причини, склали протокол без його участі, правил дорожнього руху не порушував, був пристібнутий, швидкості руху не перевищував, документи показав, однак при ньому працівники поліції ніяких документів при ньому не заповнювали.

04.02.2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 надіслав письмові пояснення, у яких зазначає, що у відзиві відповідача не знаходять свого підтвердження факти вчинення позивачем правопорушень зазначених у постанові. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем ПДР. Вважає, що всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуваності цієї особи, та обов`язок доказування вини порушника покладений на суб`єкта владних повноважень, проте не на позивача покладено обов`язок доведення своєї невинуваності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав 15.01.2019 року відзив на позов, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення НК №616548 від 25.08.2018 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

У постанові вказано, що 25 серпня 2018 року о 22.30 год., на автодрозі Київ-Чоп 559 км.+300 м., керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила користування ременем безпеки, та не пред`явив посвідчення водія, своїми діями порушив п.п. 2.3в та 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП.

Обставини на які посилається представник відповідача у відзиві, а саме ''як вбачається з відео-файлу з 00:05:10 сек.-00:05:17 сек. '' '' долученого до відзиву, на запитання інспектора ''Чи маєте Ви посвідчення водія'', позивач відповів ''Напевно, що маю'' не підтверджується відоезаписом, наданим відповідачем суду.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.2.3в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно з із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 616548 від 25.08.2018 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 616548 від 25.08.2018 року. про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Щодо визнання незаконною постанови НК № 616548 від 25.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки визнання дій неправомірними у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково .

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково .

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №616548 від 25.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Інспектор взводу ОДД 3-батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції старший інспектор Юсів Степан Ігорович, 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Мигаль