Справа № 420/1710/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1710/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (вул.Пироговська,2/2, м.Одеса, 65044) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, у якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року;

зобов`язати відповідача, Військово-медичний клінічний центр Південного регіону () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року в розмірі 28196,65 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження ним військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 р. не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Позивачем було подано заяву до військової частини з проханням надати розрахунок виплачених сум індексації, відповіді не було отримано. Це слугувало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 15.02.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача 15.03.2021 року за (вхід.№12760/21) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що згідно з приписами п. 1.3. наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» Міністр оборони України - головний розпорядник бюджетних Коштів, який реалізує свої функції безпосередньо через Департамент фінансів Міністерства оборони України. У своїй діяльності військові частини (установи, заклади МОУ) керуються роз`ясненнями та вказівками Департаменту фінансів Міністерства оборони України. пункт 1.5. наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» визначає, що фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до чинного законодавства України, цих Правил, вказівок та роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, забезпечуючих фінансових органів та відповідних служб. Роз`яснення з питань застосування нормативно-правових актів з питань виплати грошового забезпечення військовослужбовцям надаються директором Департаменту фінансів Міністерства оборони України та іншими посадовими особами в межах їх компетенції відповідно до законодавства України. В роз`ясненні Департаменту фінансів від 26.03.2018 № 248/1485 було зазначено, що обчислення індексу споживчих цін для приведення подальшої індексації грошового забезпечення необхідно здійснювати з квітня 2018 року. Також зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було, тобто ВМКЦ ПР фактично не мав змоги виплачувати індексацію грошового забезпечення за вказаний період військовослужбовцям, які знаходились на фінансовому забезпечені при ВМКЦ ПР. ВМКЦ ПР діяло у межах коштів, виділених розпорядником вищого рівня.

15.03.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначав, що базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є січень 2008 р.

29.03.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких останній наполягав на відмові в задоволенні позову.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 , з 21.07.2017 року по 26.11.2020 рік проходила військову службу на посаді медичної сестри відділення хірургічної інфекції та термічних пошкоджень клініки (торакальної хірургії та термічних пошкоджень) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з 6 тарифним розрядом у військовому званні «молодший сержант».

Згідно наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 26.11.2020 року № 67РС (по стройовій частині) посаду здала та була виключена із списків особового складу частини.

20 січня 2021 р. ОСОБА_1 звернулася Військово-медичного клінічного центру Південного регіону із заявою про проведення нарахування та виплату нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 р.

28.01.2021 року листом №468 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відмовлено в задоволенні заяви позивача, оскільки за період з січня 2016 року по лютий 2018 року індексація не нараховувалася та не виплачувалася.

Вважаючи неповну виплату сум індексації військовою частиною протиправною, позивач звернувся за судовим захистом до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі №825/874/17 .

На момент початку невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідачем на момент розгляду даної справи не здійснено будь-якого розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача, в тому числі і встановлення базового місяця для її здійснення.

За таких умов відсутні підстави вважати, що відбулося порушення прав позивача щодо застосування відповідачем базового місяця, який на думку позивача має застосовуватися січень 2008р.

Водночас, суд звертає увагу, що саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Окрім того, виходячи з положень ст.5 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 р., а відмова позивача в такому нарахуванні є протиправною.

Окремо суд зазначає, що розрахунок індексації грошового забезпечення, у тому числі встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базового місяця), у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення.

Тому позовну вимогу позивача щодо зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року в розмірі 28196,65 гривень, слід задовольнити шляхом зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону та про доцільність їх часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (вул.Пироговська,2/2, м.Одеса, 65044, ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (вул.Пироговська,2/2, м.Одеса, 65044, ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року.

Зобов`язати відповідача, Військово-медичний клінічний центр Південного регіону () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 21.07.2017 р. по 28.02.2018 року.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко