Справа № 520/7192/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2021 року

Київ

справа №520/7192/20

адміністративне провадження №К/9901/10886/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.

перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Спортек» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 520/7192/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Спортек» до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Харківська міська рада про визнання недійсною постанов,

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Торговий дім «Спортек» звернулось до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Харківська міська рада, в якому просило:

- визнати недійсною постанову Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 22.10.2018 про стягнення виконавчого збору у розмірі: 14892,00 грн та накладання штрафу у розмірі 124,80 грн по виконавчому провадженню № 57441191 від 18.10.2018 винесену при примусовому виконанні Наказу Господарського суду Харківської області №922/1052/18 від 05.09.2018;

- визнати недійсною постанову Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 06.05.2020 про накладання штрафу по виконавчому провадженню № 57441191 від 18.10.2018 винесену при примусовому виконанні Наказу Господарського суду Харківської області №922/1052/18 від 05.09.2018.

21 вересня 2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.10.2018 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. та від 06.05.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн по виконавчому провадженню №57441191.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) () на користь Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Спортек» () судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

03 березня 2021 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №520/7192/20. Прийнято постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

На зазначену постанову суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 29 березня 2021 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду даної справи є скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судові рішення у справі щодо скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що оскаржуване судове рішення, прийняте за правилами статті 287 КАС України, не відповідає висновкам Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами.

Таким чином, позивач у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, за яких рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.

В касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пунктів 1, 2, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не правильно застосував норми матеріального права, а саме статті 10, 27,39, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не правильно застосував норми матеріального права, а саме статті 10, 27,39, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 480/3452/19, в якій в свою чергу не враховано норм статей 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України та статті 26 Закону України №858-ІУ «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року.

Також в касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

В обґрунтування підстави для касаційного оскарження, визначеного пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме статті 300, 301, 304, 306, 313 КАС України, що призвело до того, що справу розглянуто за відсутності позивача, якого не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд. Також за твердженням позивача зазначене порушення позбавило позивача на ефективний спосіб захисту у суді, а саме можливості на складання процесуальних документів (відзиву, заперечення тощо на апеляційну скаргу Харківської міської ради).

Такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду судових рішень у цій справі.

Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1, 2, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Спортек» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 520/7192/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Спортек» до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Харківська міська рада про визнання недійсною постанов.

Витребувати із Харківського окружного адміністративного суду матеріали справи №520/7192/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді В.Е. Мацедонська

О.В. Кашпур