Справа № 240/22045/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" до Державної служби геології та надр України про зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування наказу,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" звернулось до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 13 березня 2020 року №92 "Про прийняте рішення про відмову в наданні спеціальних дозволів на користування надрами" в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся", в частині пункту 8 додатку №1 до вказаного Наказу.
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України подати звіт про його виконання до Житомирського окружного адміністративного суду у строк п`ятнадцять днів з дня набрання чинності рішенням суду по даній справі.
Враховуючи вказані обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" звернулось з даним позовом до суду.
01 березня 2021 року в підготовче судове засідання, сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явились.
Крім того, у відзиві на позовну заяву Державна служба геології та надр України просила розглядати справу без участі її представника.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою, в якій на підставі п. 16 Кодексу України про надра, ст. 14 Закону України "Про нафту і газ" постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 просило надати йому спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування пісків Катеринівського родовища (ділянки Західна і Східна у Житомирському районі Житомирської області (корисна копалина, пісок - місцевого значення) на термін 20 років. В якості підстави для надання спеціального дозволу на користування надрами в заяві зазначено - підпункт 1 пункту 8 Постанови КМУ №615 від 30.05.2011, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" за власні кошти здійснило геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ (протокол від 28.11.2018 №4597 ДКЗ України) (а.с. 20).
Згідно з пунктом 2.2 долученого до заяви про видачу спеціального дозволу протоколом №4597 засідання колегії Державної комісії України по запасам корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 28 листопада 2018 року 25.09.2018, попередня геолого-економічна оцінка Катеринівського родовища виконана ТОВ "ГК "ГЕОБАЛАНС" за технічним завданням ТОВ "Пісок Полісся" (а.с.28-35).
Доказів розгляду Житомирською районною радою та Станишівською громадою на сесії питання про надання погодження щодо отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску Катеринівського родовища (ділянка Західна і Східна), що знаходиться у Житомирській області, як і доказів прийняття протягом 45 календарних днів, з дати отримання документів від Держгеонадр, позитивної або негативної відповіді щодо такого погодження, матеріали справи не містять.
В подальшому, за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся", Державна служба геології та надр України, керуючись пунктом 19 Порядку №615 та враховуючи позиції Робочої групи з питань надрокористування від 28.02.2020 №2-РГ/2020, прийняла наказ від 13.03.2020 № 92, яким відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків Катеринівського родовища (а.с.74-78).
Підставою для прийняття такого рішення стала невідповідністю документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124) підпункт 1 якого викладено у новій редакції, а саме: "Видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів".
У зв`язку з прийняттям вказаного наказу від 13.03.2020 № 92, Державна служба геології та надр України листом від 23.03.2020 №4797/01/11-20 повернула Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" його заяву про спеціального дозволу на користування надрами та додані до неї документи (а.с.73).
Вважаючи, що Державна служба геології та надр України допустила протиправну бездіяльність, щодо не розгляду його заяви в межах строку, передбаченого Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30.05.2011 №615, а також протиправно застосувала при прийнятті оскаржуваного рішення пункту 8 Порядку №615 в редакції постанови КМУ від 19.02.2020 №124, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 2 Кодексу України про надра, його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Відповідно до статті 3 Кодексу України про надра, гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.
Відповідно до приписів статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр (далі - надрокористувачі) можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 (далі - Положення №1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Основними завданнями Держгеонадра є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (п. 3 Положення №1174) .
Підпунктом 9 пункту 4 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).
Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначені в Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок №615).
Пунктом 2 Порядку №615 встановлено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.
Згідно з підпунктом 16 пункту 8 Порядку №615, для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.
Приписами пункту 9 Порядку №615 визначено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з:
- Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;
- відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення;
- Мінприроди - на всі види користування надрами;
Для здійснення погодження орган з питань надання дозволу, не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.
Водночас, Житомирська районна рада та Станишівська громада протягом 45 календарних днів, з дати отримання документів від Держгеонадр, позитивної або негативної відповіді щодо погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску Катеринівського родовища, не надали.
Згідно норм пункту 9 Порядку №615, у разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 45 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено.
Оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що у визначений пунктом 9 Порядку № 615 строк, Житомирська районна рада та Станишівська громада не надали позитивної чи негативної відповіді щодо погодження видачі спеціального дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся", то згідно з вказаною нормою вважається, що надання такого дозволу Житомирською районною радою та Станишівською громадою погоджено.
Відповідно до пункту 8 Порядку №615 рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається органом з питань надання дозволу відповідно до даних, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів, зазначених у додатку 1, протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінприроди, передбачених пунктом 25 цього Порядку. Інформація про предмет зазначеного рішення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.
Надаючи оцінку правомірності наказу Державна служба геології та надр України від 13.03.2020 № 92, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" відмовлено у наданні спеціального дозволу на користування надрами, суд зазначає наступне (а.с.74-78).
Відповідно до пунктом 19 Порядку №615 підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є: подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку; наявність інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; наявність у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період; відмова органів, зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 9 цього Порядку, у погодженні надання надр у користування; невиконання програми робіт на ділянках надр, на користування якими заявнику вже надано дозвіл, виявлення порушень правил користування надрами на таких ділянках, що зафіксовано в актах перевірок, приписах або розпорядженнях відповідних органів у сфері надрокористування до моменту їх усунення, крім випадків визнання таких приписів або розпоряджень недійсними або дію яких зупинено згідно з рішенням суду.
Підставою для прийняття Державною службою геології та надр України вказаного наказу стала невідповідністю документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124) підпункт 1 якого передбачено, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів (а.с.74-78).
Таким чином, приймаючи оскаржуваний наказ Державна служба геології та надр України керувалась нормами пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124).
Разом з тим, підпункт 1 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 17.07.2019 про видачу спеціального дозволу) передбачав, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі:
- видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів;
- видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку;
- геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.
Отже, підпунктом 1 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 17.07.2019 про видачу спеціального дозволу) було визначено три підстави для видачі дозволу без проведення аукціону були:
1) здійснення заявником за власні кошти геологічного вивчення ділянки надр та підрахунку запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подача при цьому заявником документів на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження підрахунку запасів; або ж
2) здійснення заявником за власні кошти апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку;
3) здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.
Під час розгляду справи встановлено, що протоколом засідання колегії Державної комісії по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 28.11.2018 №4597 установлено параметри тимчасових кондицій для підрахунку балансових запасів пісків Катеринівського родовища (ділянки Західна і Східна), а також апробовано станом на 01.11.2018 запаси пісків місцевого значення Катеринівського родовища, придатних для благоустрою, рекультивації і планування відповідно до рекомендацій таблиці А1ДСТУ Б В.2.7-29-95, в контурах, категоріях і цифрах авторського підрахунку, класу 121 категорії С1 та класу 122 категорії С2, загальною кількістю по ділянкам Східна та Західна - 610 м3 (а.с.28-41).
Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку піску Катеринівського родивища без проведення аукціону, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся", керуючись нормами підпункту 1 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 17.07.2019 про видачу спеціального дозволу), вважало, що воно має право на отримання такого спеціального дозволу без проведення аукціону, на підставі того, що ним було здійснено за власні кошти апробацію та затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку.
Однак в подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124 (яка набрала чинності 25.02.2020) підпункт 1 пункту 8 Порядку №615 був викладений в новій, згідно якої: "Без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів".
Таким чином, починаючи з 25.02.2020, в підпункті 1 пункту 8 Порядку №615 було визначено лише одну підставу для видачі спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону - здійснення заявником за власні кошти геологічного вивчення ділянки надр та підрахунку запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подача при цьому документів на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження підрахунку запасів. Такої підстави для видачі дозволу без проведення аукціону, як здійснення заявником за власні кошти апробації за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку, підпункт 1 пункту 8 Порядку №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124) не передбачав.
У рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012 орган конституційної юрисдикції роз`яснив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Отже, неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.
Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджуються належними доказами, суд приходить до висновку, що наказ Державної служби геології та надр України від 13.03.2020 № 92 в частині, що стосується відмови в наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" спеціального дозволу на користування є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Державну службу геології та надр України надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування пісків Катеринівського родовища (ділянки Західна і Східна), суд зазначає наступне.
Заперечуючи позовні вимоги в цій частині відповідач вказує, що це є дискреційними повноваженнями відповідача, а суд не наділений функціями, які законодавчо покладено на відповідача.
У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд відмічає, що відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги у цій частині у спосіб, який просить позивач, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а є належним засобом захисту порушеного права позивача.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст. 382 КАС України суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення в даній справі.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З наявної у матеріалах справи квитанції про сплату судового збору від 04.12.2020 №266810073 вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6306,00 гривень.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 13 березня 2020 року № 92 "Про прийняте рішення про відмову в наданні спеціальних дозволів на користування надрами" в частині пункту 8 додатку №1 до вказаного наказу, яка стосується відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" в наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування пісків Катеринівського родовища (ділянки Західна і Східна) Житомирської області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок Полісся" судові витрати зі сплати судового збору в розмір 6306,00 грн (шість тисяч триста шість гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович