Справа № 500/3898/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3898/20

01 квітня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача: Ізай Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Малого підприємства "Хвиля" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство "Хвиля" (далі - позивач, МП "Хвиля") звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області), в якому просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 22.07.2020 №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку із відсутністю ліцензії на право роздрібної торгівлі нафтопродуктами АЗС МП "Хвиля" припинила реалізацію нафтопродуктів з 01.07.2019 до 08.08.2019, однак магазин на автозаправній станції (АЗС) продовжив свою роботу.

На вказаній АЗС відбуваються постійні перепади напруги електроенергії, які виходять за рамки дозволених 10%, у зв`язку із чим виходить із ладу електрообладнання, тому було вирішено у час коли не відбувається реалізація пального провести позаплановий ремонт паливо-роздавальної колонки (ПРК), електронного та комп`ютерного обладнання АЗС.

Під час проведення профілактичних робіт на АЗС 01.07.2019 було виявлено що ПРК №2, через яку відбувається пролив бензину А-92, не підтримує стабільного зв`язку з касовим апаратом (ЕККА). Для перевірки включення колонки оператору було дано команду на включення ПРК №2, однак внаслідок некоректної роботи системи відбувся пролив 2 л. бензину А-92. Також були виявлені пошкодження плати управління процесором ПРК №2, яка була знята для ремонту.

На наступний день 02.07.2019 продовжувались роботи по ремонту комп`ютера ПРК №2, однак при запуску системи, відбувся збій та бензоколонка не спрацювала належним чином проливши 7,01 л. бензину А-92, внаслідок чого ЕККА видрукував чек, як реалізацію, а не технічний пролив палива. Плату управління процесором повторно було знято для ремонту.

05 липня 2019 року відремонтовану плату було встановлено на ПРК, але під час пробного проливу знову відбувся збій колонки допустивши пролив бензину А-92 в кількості 4,91 л. Лише після того, як було проведено ремонт блока живлення плати управління процесором ПРК №2 появився стабільний зв`язок між колонкою та касовим апаратом.

11 липня 2019 року відбулось помилкове включення колонки на реалізацію пального через кнопку "пуск" а не через "тех.пролив" під час заміни паливо-роздавального пістолета, що протікав на ПРК №3, після знаття якого зі шланга колонки розлилось пальне в невеликій кількості. Після заміни пістолета під час перевірки з`єднання на герметичність оператором було включено ПРК №3 дизпаливо, пролито через лічильник 0.32 л. дизпалива, яке зайшло в шланг ПРК до пістолета.

Зазначив, що пролите пальне, в ході профілактичних робіт, було повернуто в відповідні ємкості згідно актів повернення.

Вказав, що 09 березня 2020 року МП "Хвиля" уклало договір № 1977 із ПФ "ПРЕФ-СЕРВІС", предметом якого є монтаж, підключення та налаштування системи заміру рівнів і рівномірів та консолі на АЗС, що знаходиться за адресою: Козівський район, с.Дибще, вул. Л.Українки, 26 та належить Малому підприємству "Хвиля", однак запровадження карантинних заходів завадили контрагенту доставити та встановити відповідне обладнання у необхідні терміни.

Тому, з урахуванням наведених обстави, позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.07.2020 № та № прийняті в супереч вимогам законодавства, а тому є протиправними та підлягають до скасування.

Ухвалою суду від 21.12.2020, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №500/3898/20.

05.01.2021 представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, та зокрема вказує, що за результатами проведеної фактичної перевірки МП "Хвиля" контролюючим органом встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме на АЗС, що знаходиться за адресою: Козівський р-н, с.Дибще, вул.Л.Українки, буд.26, за період з 01.07.2019 року по 07.08.2019 року реалізовано пальне в кількості 14,24 літра на загальну суму 406,17 грн, що підтверджується Z-звітами електронного журналу при тому, що МП "Хвиля" отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 08.08.2019 року по 08.08.2020 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що МП "Хвиля" у своїй господарській діяльності використовує 4 резервуари, які не обладнані рівнемірами-лічильниками та 3 паливо-роздавальні колонки, які виконують функції витратомірів-лічильників та не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Тому, з урахуванням наведеного, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті є законними та обґрунтованими і не підлягають до скасування.

Ухвалами суду від 21.01.2021 та 01.02.2021 розгляд справи було відкладено.

Ухвалою суду від 17.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, замінено відповідача Головне управління ДПС у Тернопільській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області (), розгляд справ відкладено.

Ухвалами суду від 01.03.2021, 10.03.2021 та 24.03.2021 розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення представник позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.06.2020 №712 та направлень ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.06.2020 №№872, 873, 875, з відома та в присутності директора МП "Хвиля" () - Чоловського Василя Антоновича, було проведено фактичну перевірку МП "Хвиля" з питань наявності ліцензій на право виробництва, зберігання, здійснення оптової та роздрібної торгівлі пальним, реєстрації акцизних складів, обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, дотримання встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюються вимогами Кодексу, Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших нормативно-правових актів, результати якої оформленні актом від 30.06.2020 №438/19-00-32-01/14047979.

Як вбачається із вказаного акта, перевіркою встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме на АЗС, що знаходиться за адресою: Козівський р-н, с. Дибще, вул.Л.Українки, буд.26, за період з 01.07.2019 по 07.08.2019 реалізовано пальне в кількості 14,24 л. на загальну суму 406,17 грн, що підтверджується Z-звітами електронного журналу. МП "Хвиля" отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 08.08.2019 по 08.08.2020.

Відтак, контролюючий орган дійшов висновку, що МП "Хвиля" порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Також встановлено, що МП "Хвиля" у своїй господарській діяльності використовує 4 резервуари, які не обладнані рівнемірами-лічильниками та 3 паливо-роздавальні колонки, які виконують функції витратомірів-лічильників та не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відтак, контролюючий орган дійшов висновку, що МП "Хвиля" порушено п.п. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

За результатами проведеної перевірки, на підставі акта від 30.06.2020 №438/19-00-32-01/14047979, 22.07.2020 було прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, згідно з яким застосовані до МП "Хвиля" штрафні (фінансові) санкції у сумі 250000,00 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії;

№, згідно з яким застосовані до МП "Хвиля" штрафні (фінансові) санкції у сумі 140000,00 грн за необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильниквів та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 04.11.2020 №31723/9/99-00-06-06-06-06 дані рішення залишені без змін, а тому позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.07.2020 № та №.

Також у судовому засіданні, в якості свідків було допитано директора МП "Хвиля" ОСОБА_1 та головного державного ревізора-інспектора ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_2 .

Так, з пояснень свідка ОСОБА_1 слідує, що на станції АЗС, яка належить МП "Хвиля" постійно відбуваються перепади напруги, у зв`язку із чим паливо-роздавальна колонка (ПРК) №2 працювала некоректно та потребувала ремонту електроприладів. Під час проведення профілактичних робіт була нестабільна робота ПРК та пропадав зв`язок з РРО, а тому для ремонту знімалася плата процесора і блок живлення. Також три рази під ряд були збої в роботі ПРК, в наслідок чого сталося проливання палива А-92. На момент проведення перевірки продаж пального не здійснювався, на період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі нафтопродуктами паливо-роздавальної колонки від РРО не відключалися. Те, що в ході ремонтних робіт чеки були видрукувані, йому було відомо, однак як зазначив свідок, відмінити операції з продажу бензину неможливо.

Як слідує з пояснень свідка ОСОБА_2 , в ході проведення перевірки було встановлено факт реалізації пального в кількості 14.24 л., що було підтверджено роздрукованим Z-звітом електронного журналу на суму приблизно 400,00 грн. Про проведення ремонту паливо-роздавальної колонки йому повідомляли, проте ця обставина не враховувалася при перевірці. Реалізація пального під час проведення перевірки не здійснювалася. Встановлено, що резервуари, які МП "Хвиля" використовує у своїй господарській діяльності не обладнанні рівномірами, однак оскільки це діючий акцизний склад, вони мали бути встановлено з 01.04.2020.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який підлягає до застосування у редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 №, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон №481/95-ВР).

До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 року №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", які набули чинності з 01.07.2019 року.

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до відомостей встановлених в акті перевірки, для здійснення господарської діяльності МП "Хвиля" отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 08.08.2019 року по 08.08.2020 року.

Абзацом 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати торгівлю пальним, з 01.07.2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію. При цьому до 01.07.2019 року вказаний обов`язок у суб`єкта господарювання був відсутній. Водночас з 01.07.2019 року, за відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР, у вигляді штрафу в сумі 250000 гривень.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 № 222-VIII(далі -Закон № 222-VIII).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону №222-VIII (в редакції з 01 липня 2019 року), ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Частиною першою статті 8 Закону №222-VIII (в редакції на 1 липня 2019 року) у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.

Згідно з абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 3 Закону №222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Частиною другою статті 20 Закону №222-VIII встановлено, що у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.

Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19 червня 2019 року №545 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 01 липня 2019 року.

Листом Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року за №17014/7/99-99-12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01 липня 2019 року.

Отже, як видно з наведено листа, подаючи документи для отримання ліцензії з 12.06.2019, отримати ліцензію для здійснення оптової торгівлі пальним можливо було не раніше 1 липня 2019 року, що є днем набранням чинності норм Закону №2628-VІІІ щодо ліцензування, в тому числі й щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії.

Відтак, суд приходить до висновку, що нечіткість врегульованих відносин, яка полягає у тому, що початок видачі ліцензії органом ліцензування та відповідальність за провадження оптової торгівлі пальним без ліцензії припадають на один день, є штучно створеною перешкодою в господарюванні для добросовісних платників.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду від 01.12.2020 по справі №580/1550/20.

Також, суд приймає до уваги пояснення надані директором МП "Хвиля", стосовно того, що продажу палива у кількості 14.24 л. не було, а відбувся його пролив, під час ремонтних робіт паливо-роздавальної колонки, що підтверджується також наявними у матеріалах справи актом діагностики техніки та обладнання згідно договору від 25.06.2019 №25/06/19 від 05.07.2019, актом про втрати пального згідно договору від 25.06.2019 №25/06/19 від 11.07.2019, актами перевірки ПРК (ОРК) на точність відпуску нафтопродуктів на АЗС та зливання їх після перевірки до резервуарів. Доказів протилежного, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що позивач не здійснював продажу пального, а тому не допустив порушення податкового законодавства у цій частині. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 № є протиправним та підлягає до скасування.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 №, суд зазначає наступне.

Підпунктом14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

В свою чергу, пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1. ст.230 ПК України визначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник), які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відпуск пального без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників забороняється.

За змістом п.12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, норми п.230.1 ст.230 цього Кодексу щодо обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками застосовуються з 1 січня 2017 року.

Відповідно до вимог ст.230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі по тексту - Порядок №891).

Резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (пп. 3 п. 2 Порядку №891).

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Враховуючи норми п.22 підрозд.5 розд. XX ПК України, відповідно до п.12 підрозд. 5 розд. XX ПК України, розпорядники акцизних складів, відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

1) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яка перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.07.2019 року;

2) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.10.2019 року;

3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01.01.2020 року.

Тобто при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Як вбачається з акту перевірки, МП "Хвиля" у своїй господарській діяльності використовує 4 резервуари, які не обладнані рівнемірами-лічильниками та 3 паливо-роздавальні колонки, які виконують функції витратомірів-лічильників та не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Пунктом 128 прим.1.1 ст.128 прим.1 ПК України передбачено, зокрема, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 грн. за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу, та/або незареєстрований витратомір-лічильник.

Відповідно до пункту 18 Підрозділу 5 "Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку" Податкового кодексу України норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються з 01 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01.01.2020 року повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (п. 230.1 ст. 230 Кодексу), а відповідальність за порушення цієї вимоги настає з 1 квітня 2020 року.

Так у позовній заяві, а також у своїх поясненнях директор МП "Хвиля" вказує на те, що 09 березня 2020 року МП "Хвиля" уклало договір № 1977 із ПФ "ПРЕФ-СЕРВІС", предметом якого є монтаж, підключення та налаштування системи заміру рівнів і рівномірів на АЗС, що знаходиться за адресою: Козівський район, с.Дибще, вул. Л.Українки, 26 та належить Малому підприємству "Хвиля", однак запровадження карантинних заходів завадили контрагенту доставити та встановити відповідне обладнання у необхідні терміни. В своє чергу МП "Хвиля" вчинило всі залежні від нього дії, але певні обставини унеможливили вчасне виконання ним вимог законодавства в частині не обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі, тому в допущених порушеннях відсутня його вина.

Проте, суд не приймає до уваги такі доводи, оскільки вказаними вище нормами Податкового кодексу України встановлено обов`язок суб`єкта (розпорядника акцизних складів, де розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів) обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у строк не пізніше 01.01.2020 року.

Відповідальність за порушення вказаного обов`язку застосовується з 01.04.2020 року.

За відсутності обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та відсутності реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у встановлений строк виключає можливість проведення суб`єктом здійснення операцій з обігу пального та його зберігання.

Таким чином, враховуючи обов`язок позивача обладнати резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі станом на 01.01.2020 року, та встановленим перевіркою фактом їх відсутності станом на 29.07.2020 року, суд приходить до висновку про правомірне застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за таке порушення податкового законодавства.

Відтак, в задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 № слід відмовити.

Отже, з урахуванням наведеного, позовні вимоги МП "Хвиля" підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 липня 2020 року № .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Малого підприємства "Хвиля" сплачений судовий збір у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: Мале підприємство "Хвиля" (місцезнаходження: вул. Грушевського, 17, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47601, );

відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.