Справа № 520/2768/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2021 р. Справа № 520/2768/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Слобожанської митниці Держмитслужби Богодущенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ), Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ), Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ), в якому просить суд:

- стягнути зі Слобожанської митниці Держмитслужби України (правонаступника Харківської митниці ДФС) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу під час терміну тривалого невиконання Державною фіскальною службою України та Харківською митницею ДФС за період з 15.02.2020 по 29.04.2020 Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 по справі № 520/12253/19 за 51 робочий день у розмірі 50080 (п`ятдесят тисяч вісімдесят) грн. 47 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому останній посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Стосовно дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В судовому засіданні 29.03.2021 судом було встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі 520/12253/19, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, скасовано наказ ДФС України від 11.10.2019 № 1642-о «Про припинення державної служби» та наказ Харківської митниці ДФС від 16.10.2019 № 299-о «Про оголошення наказу ДФС України», поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС, стягнуто з Харківської митниці ДФС на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82485,51 грн з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Наказом ДФС України від 27.04.2020 № 396-о «Про виконання рішення суду» позивача поновлено на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку стосуються періоду часу з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції, тобто з 14.02.2020, до моменту фактичного його виконання 29.04.2020.

Отже, позивач дізнався про несвоєчасне виконання рішення суду 27.04.2020.

Відтак, початок перебігу строку на звернення до суду за стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час терміну невиконання рішення суду про поновлення на посаді починається з 28.04.2020.

Позивач в судовому засіданні заперечував факт порушення ним строків звернення до суду, з огляду на те, що вказані виплати прирівняні до заробітної плати, а відтак звернення за їх стягненням не обмежуються будь-яким строком.

Представник відповідача підтримала доводи відзиву на позовну заяву.

Надаючи оцінку дотриманню строку звернення до суду в даному позові, суд зазначає наступне.

У частині другій статті 233 КЗпП України зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 Кодексу і частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Крім обов`язку оплатити результати праці робітника, існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов`язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу є нічим іншим, як виплатою заробітної плати працівнику, який через незалежні від нього обставини не міг здійснювати свої посадові обов`язки.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в Постанові від 30.05.2018 у справі № 753/13791/17-ц, 23.09.2020 у справі № 215/4255/18, 29.09.2020 у справі № 826/1659/17 та інших.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду було визнано протиправним наказ про звільнення відповідача та поновлено позивача на посаді.

Відтак, позивач з незалежних від нього причин не міг здійснювати свої посадові обов`язки та отримувати заробітну плату за період незаконного звільнення.

У зв`язку з своєчасним невиконанням рішення суду про поновлення на посаді період, протягом якого позивач був позбавлений можливості виконувати обов`язки та отримувати заробіток, продовжився на період невиконання рішення суду.

Відтак, спірні виплати, за стягненням яких звернувся позивач, є заробітною платою, а відтак звернення до суду за їх стягненням не обмежується будь-яким строком, з огляду на що посилання відповідача до уваги не беруться.

Одночасно судом встановлено, що позивач в позовній заяві посилається на факт несвоєчасного поновлення його на посаді на виконання рішення суду наказом ДФС України від 27.04.2020 № 396-о.

Проте, позивачем до позовної заяви копію зазначеного наказу не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В той же час до предмету доказування в даній справі входить питання своєчасності виконання рішення суду у справі № 520/12253/19 в частині дати поновлення позивача на посаді.

Таким чином, позов поданий з порушенням вимог ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 13-15 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме надати до суду належним чином завірену копію наказу ДФС України від 27.04.2020 № 396-о «Про виконання рішення суду», яким позивача поновлено на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС.

Крім того, в судовому засіданні судом було встановлено, що наказ про поновлення позивача на посаді на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду був виданий ДФС України, а вимоги позову стосуються несвоєчасного поновлення позивача на посаді в тому числі Державною фіскальною службою України.

З огляду на зазначене, судом було поставлене на обговорення питання про залучення в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.

Позивач проти залучення співвідповідача заперечував, вважаючи, що це призведе до затягування розгляду справи.

Представник відповідача у вирішення вказаного питання покладалася на розсуд суду.

З огляду на те, що наказ від 27.04.2020 № 396-о «Про виконання рішення суду», яким позивача поновлено на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС було видано ДФС України, а відповідно до ст. 236 КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки, суд з урахуванням ч.ч. 3,4 ст. 48 КАС України вважає за необхідне залучити в якості співвідповідача у справі Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ).

Відповідно до ч. 6 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Керуючись ст.ст. 48, 77, 79, 80, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Залучити до участі у справі в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ), Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-б, м. Харків, 61057, ), ДФС України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу термін десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05 квітня 2021 року.

Суддя Білова О.В.