Справа № 826/4741/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Київ №826/4741/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ»
до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення
провизнання протиправними та скасування рішення та розпорядження

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Міжнародний Медіа Центр - СТБ» з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення від 09.03.2017 №324;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення від 20.03.2017№17/497.

Як вбачається з матеріалів справи, у подальшому позивач змінив організаційно-правову форму з приватного акціонерного товариства на товариство з обмеженою відповідальністю і став називатися Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ» (далі також - ТОВ «Телеканал СТБ»).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність оскаржуваних рішення та розпорядження (далі також - оскаржувані акти) з огляду на те, що вони прийняті відповідачем всупереч принципу обґрунтованості, з розширенням дискреційних повноважень, за відсутності правової визначеності, а також за відсутності законодавчо визначених критеріїв віднесення тієї чи іншої інформації до такої, що може нашкодити фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей, підлітків та юнацтва, що призвело до порушення прав та інтересів позивача. Покладені в основу оскаржуваного рішення висновки Асоціації психологів України, Незалежної медійної ради, Жіночого консорціуму України, Громадської ради при Нацраді не мають статусу експертних, а тому можуть розглядатися лише як окремі суб`єктивні думки.

Відповідач подав до суду письмове заперечення на щодо позову, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, стверджуючи про їх необґрунтованість, оскільки вважає оскаржувані акти такими, що прийняті в межах повноважень, у спосіб та на підставі законодавства.

Ухвалою суду від 10.04.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 01.06.2017 суд призначив судову психологічну експертизу та зупинив провадження у справі на час проведення експертизи до отримання результатів експертизи.

Ухвалою від 29.01.2018 суд поновив провадження у справі, призначивши її до судового розгляду в судовому засіданні.

Рішенням суду від 06.03.2018, залишеним без змін постановою 18.12.2018 Шостого апеляційного адміністративного суду, задоволено позов ТОВ «Телеканал СТБ» та визнано протиправними і скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення від 09.03.2017 № 324 та розпорядження Національної ради з питань телебачення та радіомовлення від 20.03.2017 №17/497.

Постановою Верховного Суду від 07.10.2020 касаційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Скасовуючи рішення суддів попередніх інстанцій Верховний Суд зазначив, що вивчивши зміст висновків експертів, на підставі яких суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність у діях позивача порушень вимог законодавства у сфері телерадіомовлення констатував, що в них зроблено акцент не на конкретних кадрах (фрагментах) програмного продукту та їх характеристиках, на які вказував відповідач при вирішенні питання щодо наявності ознак порушень вимог абзацу восьмого частини другої статті 6, частини п`ятої статті 28 та частини другої статті 62 Закону №3759-XII, а на контексті програм в цілому, в яких було використано відповідні кадри (фрагменти). При цьому відповідач не заперечував відповідність програмного продукту в цілому вимогам Закону №3759-XII, а вказав на певні фрагменти, які містять ознаки порушення вимог законодавства у сфері телерадіомовлення.

Проте фрагментам, про які йдеться в оскаржуваних рішеннях відповідача, ні експертними установами, висновки яких лягли в основу рішень судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову, ні судами, правова оцінка в розрізі фактичних обставин справи не надавалась, що відповідно призвело до неповного з`ясування обставин справи та передчасного висновку про відповідність програмного продукту вимогам Закону №3759-XII. Тобто, важливим доказам не надана оцінка судами першої та апеляційної інстанцій, фактичні обставини справи в обсязі, достатньому для ухвалення законного судового рішення, не встановлено.

Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Ухвалою від 21.10.2020 суд у складі судді Шейко Т.І. прийняв до провадження дану справу, розгляд якої вирішив здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, запропонувавши учасникам справи надати пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.10.2020.

Позивач надав суду свої пояснення з урахуванням вищевказаних висновків Верховного Суду. Зокрема зазначив, що як зазначив Верховний Суд в постанові від 07.10.2020 у даній справі, приймаючи оскаржуване рішення, Національна рада зобов`язана його обґрунтувати, тобто вказати на яких підставах його зроблено. Проте, вказане рішення не вмотивоване та не обґрунтоване. Оскаржуване рішення не відповідає вимогам Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо його вмотивованості, оскільки:

- рішення прийняте за відсутності законодавчого визначення критеріїв щодо оцінки телепередач на предмет можливого заподіяння шкоди фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку дітей, які мають можливість дивитись такі телепередачі.

- в рішенні відсутні аргументи щодо прийняття висновків громадських організацій, на підставі яких його прийнято, а самі ці висновки є необґрунтованими;

- в рішенні не продемонстровано, що позивач був почутий, оскільки відсутні аргументи відхилення його доводів та доказів щодо відсутності порушень законодавства.

У зв`язку із висновком Верховного Суду про те, що висновки експертних установ, які лягли в основу скасованих судових рішень, не містять дослідження фрагментів, які містять ознаки порушення законодавства, оскільки досліджувався контекст телепрограм в цілому, а тому оцінка судами цих фрагментів не здійснювалася, позивач зауважив, що змістом цих висновків підтверджується оцінка усіх спірних телепередач, в тому числі й кожного фрагмента та анонсу передач, про наявність порушень в яких стверджує відповідач.

Ознайомившись із матеріалами справи суд встановив, що позивач здійснює діяльність у сфері телевізійного та радіомовлення на території України відповідно до ліцензії від 04.12.2007 НП №00270-м, виданої Національною Радою.

Рішенням від 28.07.2016 №1733 Національна рада:

- визнала порушення позивачем вимог абзацу восьмого частини другої статті 6, частини п`ятої статті 28, частини другої статті 62 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у зв`язку з трансляцією та анонсування ним в ефірі програм і передач, які можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва, в непередбачені законодавством проміжки часу без спеціального попередження та позначення безпосередньо перед трансляцією;

- оголосила названому товариству попередження;

- вказала на неприпустимість у подальшому порушень законодавства.

У подальшому за результатами проведеної позапланової перевірки вищевказаного товариства на підставі моніторингів з 05.10. по 09.10.2016 та з 07.11. по 13.11.2016 Національна рада зафіксувала трансляцію позивачем в ефірі:

- фрагменту передачі «МастерШеф» як невід`ємної частини окремого випуску цієї передачі, в якому зафіксовано демонстрацію одним із учасників передачі непристойного жесту: піднятого вгору середнього пальця та подальшою погрозою іншим учасникам передачі: «Я вам глотки поперегризаю» (05.10.2016 о 12:41);

- анонсу передачі «Один за всіх» (07.10.2016 о 11:25, 14:39, 16:36; 09.10.2016 о 09:30, 12:03, 13:31, 13:46, 16:31, 18:36, 19:39, 20:23), а також передачі «Один за всіх» (09.10.2016 у проміжок часу: з 21:11 до 22:21), в якій обговорювалось питання насилля неповнолітньої дитини з боку дорослих. Трансляція передачі відбувалась до 23 години без спеціального попередження про зміст;

- передачі «Хата на тата» (07.11.2016 о 20:03 з повтором 12.11.2016 о 17:03), у якій зафіксовано такі сцени: малолітня дитина купує горілку у магазині на прохання батька; батько пропонує своєму малолітньому сину піти покурити. На вислів дитини: Я не вмію курити, - батько відповів, що навчить. Трансляція передачі відбувалась до 23 години без спеціального попередження про зміст;

- передачі «Битва екстрасенсів» (13.11.2016 о 20:00), у якій зафіксовано сцени з наслідками жорстокості та насильства. Екстрасенси «розслідують» вбивство дівчини, у якої виколоті очі та відрізані пальці. У передачі присутні сцени з наслідками насилля, з демонструванням крові, понівеченого людського тіла. Трансляція передачі відбувалась до 23 години. Спеціальне попередження про зміст оприлюднив ведучий на початку трансляції передачі.

Вказані фрагменти телепередач кваліфіковані відповідачем як такі, що містять ознаки порушення позивачем як ліцензіатом вимог абзацу восьмого частини другої статті 6, частини п`ятої статті 28, частини другої статті 62 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (далі також - Закон №3759-XII).

Зазначені вище обставини відображені в акті позапланової перевірки позивача від 25.01.2017 №53ПП/кв/ПА/17.З метою встановлення стану дотримання позивачем вимог законодавства остання звернулася з відповідними листами до Незалежної медійної ради, Громадської ради при Національній раді, Асоціації психологів.

На підставі матеріалів позапланової перевірки позивача, висновку Незалежної медійної ради №12 (вх.№16/321 від 14.01.2017), рішення від 16.12.2016 №9 та листа Громадської ради при Національній раді (в.№17/7698 від 28.12.2016), листа та експертного висновку Асоціації психологів України (вх.№17/7178 від 06.12.2016, №17/7180 від 06.12.2016), листа Жіночого консорціуму України (вх. №24/7440 від 16.12.2016), експертного висновку Інституту соціальної та політичної психології НАПН України, заслухавши пояснення представника позивача, Національна рада прийняла рішення від 09.03.2017 №234, яким:

- визнала факт невиконання позивачем рішення Національної ради від 28.07.2016 №1733 та порушення вимог абзацу восьмого частини другої статті 4, частини п`ятої статті 28, частини другої статті 62 Закону №3759-XII;

- керуючись частиною дев`ятою статті 72 Закону №3759-XII застосували до позивача санкцію «стягнення штрафу» у розмірі, розрахованому від розміру ліцензійного збору, нарахованого ліцензіату за видачу ліцензії, не враховуючи умов (зменшення/збільшення), згідно з додатком до рішення в розмірі 10 % (1 654 688,00 грн (один мільйон шістсот п`ятдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень));

- зобов`язала позивача протягом місяця привести свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, попередивши, що в разі невиконання цього рішення може призначити позапланову перевірку або застосувати до нього санкції, передбачені законодавством.

Окрім того, Національна рада також видала розпорядження від 20.03.2017 №17/497 «Про усунення порушень законодавства та сплату штрафу», яким зобов`язала позивача протягом місяця привести свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства та в тридцятиденний термін з дня отримання рішення про стягнення штрафу сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 1 654 688,00 грн.

Не погоджуючись із такими рішенням та розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із наступного.

Повноваження Національної ради у спірних правовідносинах визначені Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» (далі - Закон №538/97-ВР), та Законом України «Про телебачення і радіомовлення» (Закон №3759-XII).

Так, Закон №538/97-ВР визначає правові засади діяльності Національної ради як конституційного, постійно діючого, колегіального, наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення.

Відповідно до частини першої статті 1 цього Закону Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Статтею 13 Закону №538/97-ВР визначено наглядові повноваження Національної ради, серед яких, зокрема, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері захисту суспільної моралі; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Закон №3759-XII відповідно до Конституції України та Закону України «Про інформацію» регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону №3759-XII єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Відповідно до частин першої-другої статті 17 Закону №538/97-ВР Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 вказаного Закону кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані: посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії; обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.

Водночас суд звертає увагу, що будь-яке рішення Національної ради повинне відповідати загальним вимогам до рішення суб`єкта владних повноважень, на відповідність яким здійснює перевірку адміністративний суд у разі їх оскарження в судовому порядку, саме вони мають бути прийняті: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 70 Закону №3759-XII Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Інструкції про порядок здійснення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та про порушення законодавства про рекламу затвердженої рішенням Національної ради від 08.02.2012 №115 (далі - Інструкція №115), відповідач здійснює наглядові повноваження шляхом проведення планових і позапланових перевірок діяльності ліцензіатів.

Підставами для здійснення позапланових перевірок є перевірка виконання ліцензіатом рішень та/або приписів Національної ради щодо усунення порушень вимог законодавства та/або умов ліцензії, виданих за результатами проведених перевірок.

Відповідно до положень статті 72 цього Закону санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення застосовуються за рішенням суду або, у встановлених цим Законом випадках, за рішенням Національної ради.

Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону та/або умов ліцензії.

Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади.

Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження, стягнення штрафу.

Рішення про стягнення штрафу 10 відсотків розміру ліцензійного збору приймається Національною радою, якщо після оголошення попередження ліцензіат не усунув порушення в установлені Національною радою строки, у разі вчинення телерадіоорганізаціями таких порушень: трансляцію програм та передач або їх відеосюжетів, що можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо програма, передача або відеосюжет демонструвалися з порушенням часу демонстрування або не мали візуальних позначок з індексом кіновідеопродукції залежно від аудиторії, на яку вони розраховані, у порядку, передбаченому цим Законом.

Рішення про стягнення штрафу може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно з частиною першою та другою статті 73 Закону №3759-XII питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії розглядаються на засіданні Національної ради в порядку, визначеному цим Законом та Законом №538/97-ВР. Національна рада починає розгляд питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії на підставі актів перевірки.

За приписами частини другої статті 24 Закону №538/97-ВР виключно на засіданнях Національної ради: приймаються рішення про застосування санкцій та про звернення до суду із заявою про анулювання ліцензії.

Частинами першою, четвертою статті 74 Закону №3759-XII передбачено, що за результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада приймає рішення про визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законів України у сфері телерадіомовлення. Відповідно, у межах визначених законодавцем повноважень, Національна рада вирішує питання про притягнення ліцензіатів до відповідальності за порушення ними вимог законів України у сфері телерадіомовлення.

За приписами статті 5 Закону №3759-XII гарантії свободи діяльності телерадіоорганізацій забезпечуються: забороною цензури інформаційної діяльності телерадіоорганізації; незалежністю телерадіоорганізації у визначенні змісту програм та передач; недопущенням не вмотивованого втручання органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, громадських чи релігійних об`єднань, їх посадових осіб чи працівників, а також власників у сферу професійної діяльності телерадіоорганізацій.

Оцінюючи обґрунтованість оскаржуваного рішення Національної ради від 09.03.207 №324 про порушення позивачем абзацу восьмого частини другої статті 6, частини п`ятої статті 28, частини другої статті 62, Закону №3759-XII, суд виходить із такого.

Згідно з абзацом 8 частини другої статті 6 Закону №3759-XII не допускається використання телерадіоорганізацій, зокрема, для трансляції програм або їх відеосюжетів, які можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 Закону №3759-XII ліцензіат не має права розповсюджувати програми і передачі, трансляція яких не допускається згідно з вимогами частини другої статті 6 цього Закону, а також програми, здатні впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, і програми, що містять сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів.

Частиною другою статті 62 Закону №3759-XII визначено, що телерадіоорганізаціям забороняється розповсюджувати, а також анонсувати програми та передачі, які можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва, крім як протягом ефірного часу в добовому відрізку з 23.00 до 6.00 та на каналах з обмеженим доступом.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2018 у справі №826/19128/16 вказав на те, що індикатором суспільної важливості питання (а, відповідно, й інформації, пов`язаної з ним) є те, що держава або суспільство намагаються його певним чином регулювати правовим шляхом.

Законом №3759-XII чи іншими нормативно-правовими актами не закріплено чітких критеріїв, за якими телепрограми або їх фрагменти чи анонси можуть бути віднесені до категорії таких, що можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися. Певна визначеність лише має місце щодо програм, що містять сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів.

Верховний Суд в постанові від 07.10.2020 у даній справі зазначив, що здатність впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, а також визначення сцен, які викликають жах, сцен вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцен (передач), які можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва є оціночною категорією, і чинне законодавство не містить методики здійснення відповідної оцінки. Проте, відсутність відповідної методики сама по собі не може бути підставою для висновку про неможливість взагалі кваліфікації будь-якого програмного продукту як такого, що підпадає під вказані ознаки. Відповідно, кваліфікація змісту програмного продукту як такого, що підпадає під вказані ознаки, є дискреційною за своїм характером, і Національна рада як суб`єкт владних повноважень зобов`язана обґрунтувати, на яких підставах відповідний висновок зроблено.

Порушення позивачем указаних правових норм відповідач убачає в трансляції у період з 05.10. по 09.10.2016 та з 07.11. по 13.11.2016:

- фрагменту передачі «МастерШеф» як невід`ємна частина окремого випуску цієї передачі, в якому зафіксовано демонстрацію одним із учасників передачі непристойного жесту: піднятого вгору середнього пальця та подальшою погрозою іншим учасникам передачі: «Я вам глотки поперегризаю» (05.10.2016 о 12:41);

- анонсу передачі «Один за всіх» (07.10.2016 об 11:25, 14:39, 16:36; 09.10.2016 о 09:30, 12:03, 13:31, 13:46, 16:31, 18:36, 19:39, 20:23), а також передачі «Один за всіх» (09.10.2016 у проміжок часу: з 21:11 до 22:21), в якій обговорювалось питання насилля неповнолітньої дитини з боку дорослих. Трансляція передачі відбувалась до 23 години без спеціального попередження про зміст;

- передачі «Хата на тата» (07.11.2016 о 20:03 з повтором 12.11.2016 о 17:03), у якій зафіксовано такі сцени: малолітня дитина купує горілку у магазині на прохання батька; батько пропонує своєму малолітньому сину піти покурити. На вислів дитини: Я не вмію курити, - батько відповів, що навчить. Трансляція передачі відбувалась до 23 години без спеціального попередження про зміст;

- передачі «Битва екстрасенсів» (13.11.2016 о 20:00), у якій зафіксовано сцени з наслідками жорстокості та насильства. Екстрасенси «розслідують» вбивство дівчини, у якої виколоті очі та відрізані пальці. У передачі присутні сцени з наслідками насилля, з демонструванням крові, понівеченого людського тіла. Трансляція передачі відбувалась до 23 години. Спеціальне попередження про зміст оприлюднив ведучий на початку трансляції передачі.

Однак, жодних мотивів, з яких відповідач дійшов висновку, що вищевказані фрагмент передачі «МастерШеф», анонс передачі «Один за всіх» та передачі «Один за всіх», «Хата на тата» та «Битва екстрасенсів», які транслювалися позивачем, можуть заподіяти шкоду фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися, Національна рада в оскаржуваному висновку не виклала.

З огляду на це суд погоджується з доводами позивача про необґрунтованість рішення Національної ради від 09.03.2016 №324,

Зі змісту рішення вбачається, що при його прийнятті Національна рада взяла до уваги висновок Незалежної медійної ради №12 (вх.№16/321 від 14.01.2017), рішення від 16.12.2016 №9 та лист Громадської ради при Національній раді (в.№17/7698 від 28.12.2016), лист та експертний висновок Асоціації психологів України (вх.№17/7178 від 06.12.2016, №17/7180 від 06.12.2016), лист Жіночого консорціуму України (вх. №24/7440 від 16.12.2016), експертний висновок Інституту соціальної та політичної психології НАПН України.

Посилання відповідача на указані висновки громадських організацій суд розцінює як зазначення ним доказів, якими він обґрунтовує прийняте рішення.

Указані висновки містять позицію їх авторів щодо допущення позивачем порушення Закону №3759-XII.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що в процесі його прийняття заслуховувалася й протилежна позиція, а саме - позиція позивача, яка до уваги відповідачем не прийнята. При цьому судом встановлено, що позивач на підтвердження своєї позиції надав Національній раді виконаний Вінницький науково-дослідним експертно-криміналістичним центром висновок експертного дослідження від 20.01.2017 №3п, згідно з яким позивачем при трансляції вищевказаних телепередач, фрагменту та анонсу телепередач не допускалися порушення вказаного вище Закону.

Беручи до уваги резолютивну частину рішення від 09.03.2017 №324 суд дійшов висновку, що Національна рада погодилася з усіма висновками вищевказаних громадських організацій та відхилила позицію позивача. Проте, знову ж таки жодних мотивів щодо прийняття до уваги висновків громадських організацій та відхилення наданого позивачем висновку експертного дослідження відповідач в рішенні не вказав.

Закон №3759-XII не містить заборони Національній раді залучати державні установи, неурядові організації та об`єднання громадян для надання експертних висновків з питань негативного впливу на глядачів тих чи інших телепередач. Такі висновки можуть мати лише рекомендаційний характер.

Однак, у разі, якщо Національна рада бере до уваги при прийнятті свого рішення такі висновки, то, на переконання суду ці висновки мають бути обґрунтовані, при цьому їх обґрунтованість не позбавляє обов`язку Національної ради у своєму рішенні обґрунтувати необхідність їх використання .

Досліджуючи та оцінюючи наявні в матеріалах справи висновки, якими відповідач обґрунтовує прийняття рішення від 09.03.2017 №324, суд встановив наступне.

У листі від 06.12.2016, який зареєстрований Національною радою 06.12.2016 за вх.№17/7178, Асоціація психологів України за наслідками розгляду звернення відповідача щодо можливого негативного впливу контенту окремих передач каналу СТБ («Хата на тата», «Битва екстрасенсів», «Один за всіх»), які транслювалися у період з 05.10. по 14.10.2016, зазначила, що вбачає в указаних передачах наявність шкідливого психологічного впливу на психіку, оскільки у глядача, який неодноразово переглядає подібні сцени, формується звикання, десенсибілізація до проявів жорстокості та насильства, відбувається засвоєння девіантних форм поведінки за механізмом соціального научіння. Наслідки сприйняття подібної інформації можуть бути різними, проте, однаково небажаними: у дітей, схильних до агресивної поведінки, формується звичка до жорстокості та брутальності у спілкуванні (так можна, дорослі так роблять); чутливі діти з розвинутою уявою зазнають депресивного впливу, що в подальшому може призвести до тяжких психічних наслідків (фобічні стани, неврози). Особливо небезпечний є такий контент для підліткового віку, оскільки зміст вищевказаних передач може спонукати дитину або підлітка до девіантної поведінки, вивільнити підсвідомі агресивні інтенції. Подібні передачі можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва.

В рішенні від 16.12.2016 №9 Громадська рада при Національній раді за наслідками вивчення наданих Національною радою відеоматеріалів, що транслювалися позивачем з 05.10 по 09.10.2016 та з 07.11. по 13.11.2016 дійшла висновку, що те, що указані передачі транслювалися в час доступний для перегляду дітьми (з 06.00 до 23.00 год.), не мали позначки (окрім анонсу «Один за всіх»), яка б інформувала про рекомендоване вікове обмеження аудиторії глядачів. При цьому перегляд дітьми фрагменту передачі «Битва екстрасенсів» може завдати шкоду моральному і психологічному здоров`ю глядачів-дітей, які ще не здобули власного психологічного захисту та уявлення про навколишній світ, оскільки містить сцени, що можуть вразити і нажахати візуально чутливих дітей дошкільного віку, тобто шкодити їхньому психологічному здоров`ю. Йдеться про зображення трупа жінки зі слідами фізичного насильства (синці на обличчі, відрізаний палець руки, плями крові). Інші із зазначених фрагментів містять елементи поведінки, що є небажаними для наслідування дітьми.

З листа Жіночого консорціуму України від 14.12.2016 №12/14/01, вбачається, що названа громадська організація за наслідками громадської експертизи передачі «Один за всіх» від 09.10.2016 та від 16.10.2016 дійшла висновку про наявність в ній насильства з огляду на те, що є жертва, агресор і родичі, які знали чи підозрювали про насильство, але нічого не зробили щоб його зупинити. Питання і коментарі в передачах надаються таким чином, що простежуються чіткі усвідомлення дії та висловлювання, спрямовані на посилення у потерпілої людини відчуття жертви та безвиході. Відсутній просвітницький компонент. Відсутня інформація про необхідність зацікавлених сторін, особливо дітей, які стикаються з подібними ситуаціями, звертатися за допомогою і де таку допомогу їм можуть надати (контакти відповідних органів, гарячі лінії, кризові центри тощо). Формується переконання про безсилля перед насильством і про безкарність насильника. Висновок містить рекомендації по інформуванню глядачів щодо законодавчої заборони фізичного насильства; способів захисту від насильства та ін., без встановлення обставин негативного впливу саме зазначеної програми на фізичний, психічний чи моральний розвиток дітей та підлітків.

Інститут соціальної та політичної психології НАПН України в експертному висновку від 06.12.2016 зазначає щодо можливого завдання шкоди дітям від відеоматеріалів, виявлених внаслідок моніторингу позивача у період з 05.10 по 09.10.2016 та з 07.11. по 13.11.2016). Зокрема, серед 10 фрагментів один (передача «Битва екстрасенсів» від 13.11.2016 з 20:00 15.06 - 20:00 58.07) містить візуальні елементи насильства (демонстрація закривавленого тіла, трупа жінки, ушкоджень очей, відрубаний палець на руці), які є неприпустими для демонстрації в час, доступний для перегляду дітей - до 23 год. Аудіальна інформація у всіх наданих фрагментах містить елементи вербального насильства (крик, образи, брутальна мова), яке може кваліфікуватися як небажана для наслідування поведінка. Така інформація мала би транслюватися в час, недоступний для перегляду дітьми до 12 років, і супроводжуватися відповідними позначками. Зауважено, що обговорення тем про стосунки між батьками і дітьми (у тому числі зґвалтування батьком дочки, насильство, вчинене дочками стосовно матері) не адаптовано для дитячого сприймання. Така продукція мала би містити рекомендацію (упереджувальний знак) про необхідність батьківського супроводу перегляду.

Незалежна медійна рада у висновку від 14.01.2017 №12 щодо змісту розважальних передач та їх анонсів на телеканалі СТБ («Один за всіх», «Битва екстрасенсів», «Хата на тата» «Мастер шеф») надала розгорнутий аналіз свого бачення питання заподіяння шкоди духовному, моральному і психологічному здоров`ю глядачів, зокрема дітей внаслідок перегляду фрагментів телепередач та їх анонсів, що транслювалися позивачем, а саме:

- анонс передачі «МастерШеф» зображує низку конфліктних ситуацій у студії проекту, показано крики учасників, плач, значну частину ролика займає нецензурна лайка, яка блокується звуковими сигналами. Також один із учасників демонструє середній палець. Ці та інші вияви агресії можуть слугувати художнім засобом задля зображення напруженої обстановки в рамках передачі - однак при цьому провокують відповідну поведінку, можуть бути сприйняті як рольова модель такої поведінки глядачами, особливо неповнолітніми. Передача пропонує нестриманість, примітивну агресію та лайку як можливу, прийнятну й навіть заохочувальну реакцію на ситуації напруження, стресу та життєвих перешкод, з огляду на що існує вірогідність відтворення такої моделі поведінки дітьми в майбутньому…., що негативно впливає на моральний розвиток неповнолітніх;

- в анонсах та в самій передачі «Один за всіх», що транслювалися 09.10. та 14.10.2016 - зображуються різноманітні драми, переважно пов`язані з ситуаціями сексуального та іншого насильства в сім`ї. Надмірний акцент у них зроблено на тематиці сексуального насильства, почасти - з описом деталей. Проблема домашнього насильства є актуальною, проте, надмірно скандалізований та підкреслено шоковий формат висвітлення чутливих тем замість сприяти їх експертному обговоренню та розв`язанню пов`язаних проблем звертається до найпримітивніших інстинктів та емоцій глядачів, таким чином сприяючи деградації власної аудиторій. Озвучування деталей насильства в подібній концентрованій кількості, в поєднанні з атмосферою в студії, є надмірним, покликаним не стільки на раціональне сприйняття проблеми глядачем, скільки на примітивно-емоційне «смакування» пікантних подробиць чужої трагедії. Неповнолітній глядач про деякі негативні явища може довідатися саме з подробиць подібних програм, а їх невиправдане надмірне зображення може викликати в нього почуття сорому, провини, пригніченості або ж, навпаки, бажання наслідувати насильницькі моделі поведінки, таким чином, завдаючи значної моральної та навіть фізичної шкоди;

- в передачі «Хата на тата», що транслювалася 12.11.2016, показано фактично неправомірні дії з продажу малолітній особі алкоголю, спонукання і заохочення дорослим своєї дитини до куріння. Хоча це подається жартома, однак, може формувати уяву, що паління не є шкідливим, а радше є ознакою «дорослості» та можливої прийнятності такої поведінки, що може заподіяти шкоди як психологічному, так і фізичному розвитку дітей та підлітків;

- у передачі «Битва екстрасенсів», що транслювалася 13.11.2016, зображується закривавлене тіло жертви злочину, який мають розслідувати екстрасенси під час передачі. Попри те, що обличчя жертви є затертим, в рамках епізоду крупним планом демонструється голова трупа з зашитими очними дірками, а також рука з відрізаним пальцем. Атмосфера жорстокості доповнюється показом слідів крові на стінах та стіканням краплі речовини, схожої на кров, по ванній. Показ такого контенту в «дитячий час» є неприпустимим, подібні сцени негативно відбиваються на розвиткові неповнолітніх і можуть спричинити серйозні психологічні проблеми.

Відтак, Незалежна медійна рада зазначила, що у вищевказаних передачах «Один за всіх», «Битва екстрасенсів» та «Хата на тата», в анонсах передач «МастерШеф» та «Один за всіх» має місце порушення абзацу восьмого частини другої статті 6 Закону №3759-XII (заборона трансляції в час, доступний для перегляду дитячою аудиторією (з 06:00 по 23:00) сюжетів, що можуть завдати шкоди її духовному, моральному і психологічному здоров`ю); в передачі «Битва екстрасенсів» - порушення вимог абзацу п`ятого частини другої статті 6 цього ж Закону (заборона на необґрунтований показ насильства); в передачі «МастерШеф» та «Один за всіх» - частини третьої статті 20 Закону України «Про рекламу» (заборона завдавати дітям моральної чи фізичної шкоди, викликати в них відчуття неповноцінності в рекламі).

Таким чином, в цілому в указаних висновках йдеться про те, що фрагменти та анонси вищевказаних телепередач, що транслювалися позивачем, можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва.

Зазначивши ці висновки як докази порушення позивачем вимог Закону №3759-XII, Національна рада таким чином погодилася з ними.

Однак, суд уважає, що такі висновки невмотивованими належним чином.

Так, викладені в листі Асоціації психологів України висновки мають узагальнюючий характер щодо негативного впливу телепередач «Хата на тата», «Битва екстрасенсів» та «Один за всіх», які транслювалися в період з 05.10. по 14.10.2017, без викладення конкретних доводів по конкретній передачі чи її фрагменту чи анонсу. До того ж суд звертає увагу, вказаний у висновку період трансляції передач виходить за межі періоду, який моніторився відповідачем, а саме з 05.10. по 09.10.2016 та з 07.11.2016 по 13.11.2016, що не виключає можливості надання висновку щодо інших передач, щодо яких відповідачем не здійснювався моніторинг.

Висновок Жіночого консорціуму про те, що сюжет телепередач «Один за всіх» від 09.10.2016 та 16.10.2016, яка транслювалася телеканалом СТБ, містить демонстрацію насильства, бо є жертва, агресор, родичі, які нали чи підозрювали про насильство, але нічого не зробили, також має узагальнюючий характер, до того ж відсутня інформація про те, який саме конкретний фрагмент передачі досліджувався його авторами. Крім того висновок складений з урахуванням перегляду указаної телепередачі від 16.10.2019, яка не була предметом моніторингу, який, як зазначено здійснювався відповідачем з 05.10. по 09.10.2016 та з 07.11.2016 по 13.11.2016.

Висновок Інституту соціальної та політичної психології НАПН України щодо того, що один із 10 фрагментів телепередачі, наданих для оцінювання, а саме фрагмент телепередачі «Битва екстрасенсів», що транслювалася 13.11.2016, містить візуальні елементи насильства, (демонстрація закривавленого трупа жінки ушкоджень очей, відрубаний палець руки), які є неприпустимими для демонстрації в час, доступний для перегляду дітей до 23 год. В цілому усі фрагменти містять елементи вербального насильства (крик, образи, брутальна мова), яке може кваліфікуватися як небажана для наслідування поведінка, і мали би транслюватися в час, недоступний для перегляду дітьми до 12 років і супроводжуватися відповідними позначками. Однак, які саме конкретні фрагменти, що мають таку характеристику, досліджувалися авторами висновку, у ньому не відображено.

Громадська рада при Національній раді, стверджуючи в рішенні від 16.12.2016 №9, що перегляд дітьми фрагменту передачі «Битва екстрасенсів» може завдати шкоду моральному і психологічному здоров`ю глядачів-дітей, які ще не здобули власного психологічного захисту та уявлення про навколишній світ, оскільки містить сцени, що можуть вразити і нажахати візуально чутливих дітей дошкільного віку, тобто шкодити їхньому психологічному здоров`ю (йдеться про зображення трупа жінки зі слідами фізичного насильства (синці на обличчі, відрізаний палець руки, плями крові). Водночас в рішенні від 16.12.2016 №7 Громадська рада при Національній раді вказала на відсутність чітких законодавчих критеріїв щодо віднесення тих, чи інших відеоматеріалів до таких, у яких присутні сцени, які можуть завдати шкоду духовному, моральному і психологічному здоров`ю дітей, які ще не здобули власного психологічного захисту та уявлення про навколишній світ, та рекомендувала Національній Ради розглянути це питання на робочій групі з питань захисту дітей у медіа, яка працює при Національній раді. З огляду на відсутність згаданих законодавчих критеріїв, суд уважає, що Громадська рада при Національній раді повинна була би викласти свої доводи, якими вона керувалася, складаючи вищевказаний висновок про можливість заподіяння шкоди моральному і психологічному здоров`ю глядачів-дітей, внаслідок перегляду вищевказаного фрагменту телепередачі «Битва екстрасенсів». Однак, такі доводи відсутні.

Що стосується висновку Незалежної медійної ради, то суд, насамперед уважає за доцільне звернути увагу, що остання є громадською організацією, члени якої є юристи та журналісти, які хоча й мають досвід роботи у медійній сфері, але не є психологами чи спеціалістами у галузі духовності та моралі, щоб надавати кваліфікаційні висновки щодо можливого негативного впливу телепрограм або відеосюжетів на фізичний, психічний чи моральний розвиток дітей та підлітків.

Якими категоріями керувалася вказана громадська організація, складаючи такий висновок, вона у ньому не вказала. До того ж висновок в частині телепередачі «Один за всіх», що транслювалася 14.10.2016, не стосується телепередач, щодо яких відповідачем здійснювався моніторинг, а саме за період з 05.10. по 09.10.2016 та з 07.11.2016 по 13.11.2016. В частині передач «Один за всіх», що транслювалася 09.10.2016, та « Хата на тата», що транслювалася 12.11.2016, висновок зроблений без урахування змісту телепередач в цілому, що має значення для трактування тих фрагментів, які за висновком Незалежної медійної ради можуть негативно впливати на фізичний, психічний чи моральний розвиток дітей та підлітків.

За наведених обставин суд уважає, що такими необґрунтованими висновками громадських організацій Національна ради необґрунтовано вказала як докази на підтвердження свого висновку про те, що телепередачі та анонси передач, які транслювалися позивачем, можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися.

Водночас суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано не взяв до уваги наданий позивачем доказ, яким він обґрунтовував відсутність порушень Закону №3759-XII під час трансляції вищевказаних передач та їх анонсів, а саме висновок експертного дослідження від 20.01.2017 №3п, виконаний Вінницького науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, предметом дослідження якого було встановлення належності чи неналежності наданих аудіовізуальних творів до таких, в яких міститься інформація, яка може потенційно завдати шкоди фізичному, розумовому, психічному, моральному, інтелектуальному і духовному розвитку дітей та юнацтва, складений судовим експерт, що має вищу юридичну та психологічну освіту за експертними спеціальностями 15.1 (мистецтвознавчі дослідження) та 14.1 (психологічні дослідження).

В указаному експертному дослідженні експерт проаналізував поняття «дитина», «підліток» «юність», визначив зміст понять жорстокості і насильства, еротики та фізичного, психічного, морального, інтелектуального і духовного розвитку, дослідив ці поняття та чинники, від якого залежить такий розвиток дитини.

Експерт вірно встановив, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, що застосовується до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Поняття підліток та підлітковий вік вжито у деяких нормативних актах, але його визначення відсутнє. На практиці уважається, що підлітками є діти віком від 10 до 18 років. Причому підлітковим прийнято вважати період розвитку людини від 10-11 до 14-15 років. В цей період в особистості дитини відбуваються складні і суперечливі зміни, на підставі чого ще називають критичним, перехідним. Підлітковий вік називають перехідним і тому, що в цей період відбувається перехід від дитинства до юності, від незрілості до зрілості. Ця особливість проявляється в фізичному, розумовому, моральному, соціальному та духовному розвитку особистості.

Юність - один із етапів розвитку людини, її життя. Чітких встановлених меж юності не існує. Існує певний стандарт, якого всі дотримуються, він визначає межі юності: початок - 16-17 років, закінчення - 20-23 роки. Юність завершальний етап первинної соціалізації.

Експертом визначено, що фізичний розвиток дитини означає сукупність морфологічних і функціональних властивостей організму, що характеризують процес його росту і дозрівання. Фізичний розвиток залежить від генетичних факторів, при цьому істотну роль відіграє спадковість в особливостях динаміки фізичного розвитку і статури і умови зовнішнього середовища (соціальні, кліматичні географічні тощо). Фактором негативного впливу на фізичний розвиток є те, що перешкоджає нормальному зростанню, набиранню ваги та розвитку тіла. Такими факторами можуть бути, зокрема, куріння, вживання алкоголю, наркотичних засобів, неповноцінне харчування, малорухливий спосіб життя.

Психічний розвиток - це процес, який має динамічний характер та розпочавшись ще до народження дитини, розгортається та триває все життя людини. В ході психічного розвитку відбувається накопичення кількісних та якісних перетворень психіки, які забезпечують формування і функціонування особистості. До факторів психічного розвитку відносяться: біологічний фактор, який включає перш за все спадковість (успадковується темперамент, задатки здібностей); фактор середовища (природне середовище та соціальне) - впливає опосередковано та фактор психічного розвитку - активність. Розвиток психіки і поведінки дитини обумовлений зовнішнім середовищем і фізіологічним дозріванням.

Поняття «нормальний», тобто такий, що не має відхилень від норми (відповідає загально прийнятим нормам, установленим вимогам). Розвиток психіки є індивідуальним та за відсутності чітких критеріїв встановити, яка інформація здатна впливати на психічний розвиток чи пошкодити йому, неможливо.

Розумовий розвиток - ступінь розвитку в дитині пізнавальних процесів (відчуттів і сприймання, мислення, мовлення, пам`яті, уяви), сформованість, уміння міркувати, обґрунтовувати свої думки, діяти адекватно до вимог старших, виявляти інтерес до пізнання навколишнього середовища, здатність швидко і правильно розуміти те, що говорять, вибудовувати власні судження. Відбувається одночасно із психічним розвитком.

Моральний розвиток передбачає формування моральних уявлень і знань, моральних почуттів, вироблення принципів оцінки подій і поведінки інших людей, а також вироблення власного ставлення до людини, суспільства. Нормальним рівнем морального розвитку можна вважати достатній розвиток моральних знань та почуттів, необхідних для організації життєдіяльності індивіда в даному суспільстві, коли особистість усвідомлює необхідність дотримання моральних норм, вони є звичною формою її вчинкової діяльності. Інформація, яка може вплинути на моральний розвиток чи зашкодити йому, це відомості, які безпідставно виправдовують порушення норм суспільного життя, подають порушення у більш вигідному становищі у порівнянні з правомірною поведінкою, переконують вчинювати порушення норм суспільного життя.

Інтелектуальний розвиток, рівень інтелекту формується під впливом сукупності чинників та визначається спадковістю (генотипом) і соціальним середовищем.

Духовний розвиток - одна з найскладніших категорій у психології, педагогіці, культурології, філософії. Духовний розвиток пропонується визначати як прийняття людиною своєї тілесно-душевно-духовної сутності в адекватному їх поєднанні.

Жах - це сильне негативно забарвлене почуття, стан дуже великого переляку, страху, що охоплює кого-небудь, чіткі критерії для віднесення явищ, дій, подій до таких, що здатні викликати жах, відсутні.

Визначаючи поняття «сцена вбивства» експерт вказав, про можливість його трактування як демонстрацію позбавлення людини життя. При визначенні поняття «сцена насильства» слід виходити із поняття насильство - умисна фізична, сексуальна, психологічна чи економічна дія чи її загроза, примус з боку однієї особи до іншої з метою контролю, залякування, навіювання почуття страху. Експерт зазначив, що одним із світових підходів до захист прав дітей і підхід з викриття насильства через пресі, телебачення, книги, допомогу жертвам гноблення з метою попередження майбутнього насильства, що передбачає інформування суспільства про покарання винних у порушенні прав дитини, дослідження факторів, які провокують порушення прав, і надання обґрунтованих рекомендацій для попередження цього ганебного явища. Зауважив, що журналістські матеріали, які стосуються дитячої соціальної проблематики (наприклад, усиновлення, дитяче насильство, підліткова злочинність, сексуальні злочини), мають містити коментарі фахових експертів - правозахисників, педагогів, юристів, психологів. Наявність таких коментарів можна віднести до одного з критеріїв, які відмежовують обґрунтований показ насильства (коли мета такого показу полягає в тому, щоб привернути увагу до проблеми насильства, підкреслити його недопустимість, запропонувати шляхи вирішення проблеми тощо) від необґрунтованого (коли метою є показ насильства як такий, без оцінки дій відповідних осіб, без висновків тощо).

Сексуальний інстинкт - це енергія збудження, яка в свою чергу викликається природними людськими потребами, зокрема це потреба залишити потомство, а не отримати задоволення або зняти стрес. У нашому суспільстві є певні моральні нормативи, є заборони, які порушувати не можна, є вікові обмеження. Сексуальний інстинкт шукає можливість вгамувати потребу в партнері протилежної статі.

Проаналізувавши указані вище поняття, експерт зауважив, що неможливо визначити наявність чи відсутність інформації, яка здатна зашкодити розумовому, інтелектуальному чи духовному розвитку дітей та юнацтва, сцен, які викликають жах або звернені до сексуальних інстинктів, через відсутність будь-яких стандартів і нормативів, одиниць та критеріїв виміру відповідної інформації, оскільки вони є індивідуальними для кожної конкретної людини. Зважаючи на викладене, експертне дослідження наданих матеріалів експерт здійснював шляхом аналізу та оцінку змісту та визначення, чи міститься в них інформація про: пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографія; інформація, яка здатна впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток; сцени вбивства; сцени фізичного та психічного насильства.

За наслідками указаного експертного дослідження телепрограм та їх анонсів, про які йдеться в оскаржуваному рішенні Національної ради, експерт встановив таке:

- у телепередачі «МастерШеф» учасники виконують конкурсне завдання щодо приготування певних страв. У різний час програми демонструються коментарі учасників передачі щодо власних дій, роздумів, почуттів та емоцій, а також дій інших учасників проекту. Ненормативна лексика відсутня, епізодично використовується заглушення звуковими сигналом певних слів та виразів учасників передачі. Відсутня інформація про пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографії; інформації, яка здатна потенційно впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток; сцени вбивства; сцени фізичного чи психічного насилля;

- на початку телепередачі «Битва екстрасенсів» наявне повідомлення диктора «Увага! Заберіть дітей від екранів телевізорів». Одним із завдань у програмі є розслідування смерті 24-річної дівчини, яку знайшли мертвою. У швидкому темпі демонструється фотографія з місця події, яка позбавлена різкості, видно людське тіло, проте заподіяні рани та ушкодження роздивитися неможливо. В різний час програми зазначаються обставини загибелі дівчини, у швидкому темпі демонструються фотографії її обличчя та руки з нанесеними тілесними ушкодженнями. Учасниками передачі, зокрема експертом-криміналістом та представником слідства, висловлюються версії злочину. Після закінчення випробування диктор говорить про те, що телеканал СТБ звертається до правоохоронних органів з проханням повернути справу щодо вбивства дівчини на додаткове розслідування. За висновком експерта, зміст такого сюжету полягає у висвітленні того, що людське життя є однією з найвищих цінностей, що умисне вбивство є тяжким злочином з точки зору моралі. Вбивство засуджується, сцени вбивства не демонструються. Відсутнє пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографії, інформації, яка здатна потенційно впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток;

- у телепередачі «Хата на тата»» розповідається історія життя однієї сім`ї, батько в якій не приділяє уваги родині, більшість часу проводить в колі своїх друзів, вживає алкоголь та нецензурну лексику. В сім`ї зростає п`ятирічний хлопчик, який на думку батька, повинен брати приклад з чоловіків. Дитина може принести батькові з магазину алкогольні напої та інш. Мати, навпаки, вважає, що така модель «батьківського виховання» є неприпустимою. Під час виконання завдань у ході передачі батько, поміж іншого, зрозумів свої недоліки у вихованні дітей. Передача показала еволюцію відносин батька із дітьми та дружиною, процес усвідомлення ним своїх помилок у вихованні дітей та у ставленні до дружини, показала позитивні зміни щодо сприйняття сімейних цінностей, усвідомлення батьком того, що сім`я повинна бути на першому місті. У передачі засуджуються свавілля у вихованні дітей, неприпустимість у присутності дітей висловлюватися нецензурною лексикою, вживання алкогольних напої тощо. Ненормативна лексика відсутня, епізодично використовується заглушення звуковим сигналом певних слів та виразів учасників передачі. Відсутня інформація про пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографії, інформації, яка здатна потенційно впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток; сцени вбивства; сцени фізичного чи психічного насилля;

- у ході телепередачі «Один за всіх» стали відомі подробиці з життя доньки однієї з учасниць, яку намагався зґвалтувати її батько. Матір дівчини не опікувалася нею, вела негативний образ життя. У ході передачі ведучий запропонував дівчині допомогу з метою налагодження життя, яка нею скористалася. У подальшому матір позбавлено батьківських прав. За висновком експерта метою указаного сюжету телепередачі є недопустимість насильства над дітьми, вагітними жінками, недопусимість байдужого ставлення матері до виховання та здоров`я дітей, висловлюється негативне ставлення до вживання алкоголю та ведення аморального способу життя. В сюжеті відсутня інформація про пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографії, інформації, яка здатна потенційно впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток; сцени вбивства; сцени фізичного чи психічного насилля;

- щодо анонсів вищевказаної телепередачі «Один за всіх», то в ньому міститься текст диктора, який чергується із фразами героїв передачі, а саме матері, яка шукає порятунку від дочок, які намагаються її вбити; дочок, які кажуть про відсутність їжі та запах газу в житловому приміщенні, запитання диктора до однієї із дочок - «Твой отец хотел тебя изнасиловать? А Вы знали об этом?», відповідь дівчини - «Було, правда». Анонс передачі містить зображення людей у студії, зображення будь-яких дій, зокрема, статевих актів, насильства чи жорстокості, відсутні. Відсутня інформація про пропагування культу насильства чи жорстокості; порнографії, інформації, яка здатна потенційно впливати на нормальний фізичний та моральний розвиток; сцени вбивства; сцени фізичного чи психічного насилля.

Підсумовуючи викладене, експерт дійшов висновку, що аналіз представлених на експертне дослідження аудіовізуальних творів (кожного окремого твору) (про які йдеться в рішенні Національної ради від 09.03.2016 №324) дав можливість зробити висновок, що кожний з них відповідає вимогам заявленого в них дискурсу, тобто не виходить за його межі, в них відсутня інформація, яка потенційно завдає шкоду психічному, розумовому, інтелектуального розвитку дітей та юнацтва. Ці твори не здатні потенційно впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей, підлітків та юнацтва, завдати шкоди фізичному, інтелектуальному і духовному їх розвитку. В них відсутні сцени, які викликають жах, сцени вбивства, фізичного та психічного насилля, сцени, звернені до сексуальних інстинктів.

Суд уважає такий висновок фаховим та достатньо аргументованим, на відміну від висновків громадських організацій, які взяті відповідачем при прийнятті рішення від 09.03.2017 №324, тому Національна рада безпідставно не взяла до уваги доводи позивача про відсутність з його боку порушень вимог Закону №3759-XII, обґрунтовані цим висновком.

При цьому суд звертає увагу, що висновок експерта щодо телепередачі «МастерШеф» в цілому свідчить про те, що його висновок стосується також і безпосередньо того фрагменту цієї передачі, про який йдеться в оскаржуваному рішенні Національної ради.

Що стосується телепередач «Хата на тата» та «Битва екстрасенсів», про окремі фрагменти яких йшлося у вищевказаному рішенні Національної ради, то ці фрагменти досліджені експертом при дослідженні указаних передач в цілому. Отже, висновки експерта про відсутність у цих передачах впливу на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, та відсутність в них сцен, які викликають жах, сцен вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцен, звернені до сексуальних інстинктів, стосуються в тому числі і тих фрагментів, на які вказує в рішенні від 09.03.2016 №324 Національна рада.

Аналогічного висновку дійшов також експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у експертному висновку від 28.12.2017 №14306/17-61, виконаному за наслідками проведення судової психологічної експертизи, призначеної судом. При проведенні експертизи експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків за статтею 384 та статтею 385 Кримінального кодексу України.

Експерт, проаналізував ключові поняття, що мають значення для надання експертного висновку, а саме поняття «дитина, підліток, юнацтво, моральний розвиток, психічний розвиток, розумовий розвиток, фізичний розвиток, інтелектуальний розвиток, свідомість, жорстокість, заклик до насильства та жорстокості, культ насильства та жорстокості, насильства, пропаганда насильства та жорстокості, реакція, сексуальність, сексуальний інстинкт, сцена вбивства, шкода», на розкритті яких суд повторно не зупиняється, оскільки їхній зміст, розкритий експертом у висновку експертного дослідження Вінницького науково-дослідним експертно-криміналістичним центром від 20.01.2017 №3п, викладено вище.

Застосовуючи указані вище поняття на запитання суду:

- чи містяться в наданих на експертизу електронних аудіовізуальних носіях фрагменти, зміст яких може завдати шкоду фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків (суд зазначає, що питання безпосередньо стосувалося тих фрагментів телепередач, про які йдеться в оскаржуваному рішенні Національної ради від 09.03.2017 №324)?

- чи здатні передачі «МастерШеф», «Битва екстрасенсів» та «Один за всіх», «Хата на тата», на наданих на експертизу електронних аудіовізуальних носіях впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, чи містять вони сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів?

- чи можуть вказані твори (окремий твір в наданих на експертизу електронних аудіовізуальних носіях, зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва,

експерт вказав:

- на відсутність у наданих на експертизу електронних аудіовізуальних носіях фрагментів, зміст яких може потенційно завдати шкоду фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків;

- що передачі «МастерШеф», «Битва екстрасенсів», «Один за всіх» та «Хата на тата», на наданих на експертизу електронних аудіовізуальних носіях потенційно не здатні впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, не містять сцени, які потенційно викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів;

- що указані твори не можуть потенційно зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва.

Суд звертає увагу, що фрагменти вищевказаних телепередач, про які йшлося в рішенні Національної ради від 09.03.2016 №324, досліджені експертом в рамках дослідження цих телепередач в цілому, тому його висновок про відсутність в них негативного впливу на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей, підлітків та юнацтва, та про відсутність сцен, які викликають жах, сцен вбивства, насилля (фізичного чи психологічного) стосується як цих телепередач в цілому, так і тих фрагментів, про які йдеться у вищевказаному рішенні.

Відтак, на переконання суду висновки експертного дослідження Вінницького науково-дослідним експертно-криміналістичним центром від 20.01.2017 №3п та висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.12.2017 №14306/17-61 повною мірою спростовує доводи відповідача про трансляцію позивачем програм чи відеосюжетів, які можуть завдати шкоду фізичному, психічному, інтелектуальному, духовному чи моральному розвитку дітей, підлітків та юнацтва, і містять сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, вернені до сексуальних інстинктів.

Оскільки вказані висновки виконані фаховими спеціалістами у сфері проведення психологічної експертизи та містять належним чином обґрунтовані висновки, тоді як, висновки, складені громадськими організаціями, на які у своєму рішенні від 09.03.2016 №324 покликалася Національна рада, які або не є фаховими організаціями з указаного напрямку досліджень (Незалежна медійна рада, Жіночий консорціум України, Громадська рада при Національній раді), або не є належним чином обґрунтованими (висновки Асоціації психологів, Інституту соціальної та політичної психології НАПН України), то суд при вирішенні спору віддав перевагу висновку експертного дослідження Вінницького науково-дослідним експертно-криміналістичним центром від 20.01.2017 №3п та висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.12.2017 №14306/17-61.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували обставини та висновки, встановлені у вказаних висновках експертів, відповідач до суду не надав.

За наведених обставин, відповідач необґрунтовано дійшов висновку про факт невиконання позивачем рішення Національної ради від 28.07.2016 №1733 та порушення вимог абзацу восьмого частини другої статті 6, частини п`ятої статті 28, частини другої статті 62 Закону № 3759-XII. Тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу, а також для зобов`язання привести свою діяльність у відповідність до вимог законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у Національної ради підстав для прийняття рішення від 09.03.2017 №324 та про його необґрунтованість, що зумовлює необхідність задоволення вимог позивача визнання його протиправним і скасування.

Оскільки оскаржуване розпорядження Національної ради від 20.03.2017 № 17/497 прийняте на підставі рішення Національної ради від 09.03.2019 №324, яке є протиправним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню вимога позивача про визнання цього розпорядження протиправним і його скасування судом.

Отже, позовні вимоги в цілому є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. та 24 820,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями відповідно від 03.04.2017 №25665 та від 04.04.2017 №25670, що разом складає 26 420,32 грн., які підлягають йому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення від 09.03.2017 №324.

Визнати протиправним і скасувати розпорядження Національної ради з питань телебачення та радіомовлення від 20.03.2017 №17/497.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ» (03113, м. Київ, вул. Івана Шевцова, 1, ) судові витрати в сумі 26 420,32 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять гривень 32 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національної ради з питань телебачення та радіомовлення України (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко