Справа № 756/6086/20
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.03.2021 Справа № 756/6086/20
№2-а/756/190/20
№756/6086/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Парфенчик К.В.

в присутності позивача - Островської М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, -

встановив:

У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Оболонського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) у якому просить визнати протиправними дії останніх з примусового виконання постанови УПП у м. Києві ДПП України серія ЕАК № 2077239 від 07.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Оболонським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 62052052 від 14.05.2020 року з примусового стягнення з позивача подвійного розміру штрафу у сумі 1020 грн. та виконавчих витрат. Підставою для відкриття виконавчого провадження стала постанова УПП у м. Києві ДПП України серія ЕАК № 2077239 від 07.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення правил руху на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Позивач вказує, що постанова Оболонським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) була спрямована до АТ «ПриватБанк» і на її підставі 15.05.2020 року на рахунки позивача, зокрема № НОМЕР_1 , було накладено арешт та зупинено рух коштів. При цьому, після добровільної оплати ОСОБА_1 штрафу, арешт з рахунку позивача так і не було знято.

Таким чином, позивач вважає дії відповідача з виконання постанови поліції протиправними з наступних підстав:

- постанова була надіслана до державної виконавчої служби для примусового виконання раніше ніж надіслана позивачу для добровільного виконання;

- постанова поліції оскаржена 22.05.2020 року до суду;

- на час отримання 20.05.2020 року постанови ДВС позивач сплатила штраф у розмірі 1020 грн., на підставі постанови поліції, яку отримала 15.05.2020 року;

- арешт накладено на всі грошові кошти, що перебували на рахунку (в розмірі більше 20 000 грн.), хоча сума боргу за постановою ДВС складала всього 1317,3 грн.;

- кошти в розмірі 1020 грн. та інші виконавчі витрати не були примусово списані наступного дня після накладення арешту;

- постанова поліції прийнята до виконання відповідачем не відповідала вимогам до виконавчого документа;

- постанова ДВС надіслана простим поштовим, а не рекомендованим відправленням і лише банку для арешту рахунків боржника, а не боржнику, як учаснику виконавчого провадження.

Крім того, позивач зазначає, що постановою Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) її зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. При цьому, позивач вказує, що правова підстава такого зобов`язання відсутня, а зазначена вимога порушує порядок примусового виконання постанови і не може бути наслідком притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху.

За таких обставин ОСОБА_1 просила про задоволення позовних вимог.

Позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд позов задовольнити.

Представник Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень суду не надали.

В судовому засіданні обговорено питання можливості проведення розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою УПП у м. Києві ДПП України серія ЕАК №2077239 від 07.02.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення правил руху на смузі для маршрутних транспортних засобів, та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Із ч. 1 ст. 307 КУпАП вбачається, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частиною ч. 1 ст. 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Із постанови серії ЕАК № 2077239 від 07.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 при винесенні вказаної постанови відмовилась її отримувати, про що свідчить відповідний запис (а.11).

При цьому, відповідачем не спростовано твердження ОСОБА_1 про отримання нею постанови серії ЕАК № 2077239 від 07.02.2020 року лише 15.05.2020 року, а тому не має підстав стверджувати, що остання сплативши штраф 20.05.2020 року порушила п`ятнадцятиденний термін для його оплати з дня вручення постанови, як це визначено ч. 1 ст. 307 КУпАП.

14.05.2020 року Оболонським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 62052052 з виконання постанови УПП у м. Києві ДПП України серія ЕАК № 2077239 від 07.02.2020 року, а саме стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 1020 грн. та виконавчого збору у сумі 102 грн. (а.с.7).

Також, 14.05.2020 року Оболонським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з розрахунками виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 1 317,30 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач дізналася про вжиття заходів забезпечення та накладення арешту на її рахунки за постановою виконавчої служби із повідомлення АТ «ПриватБанк» 15.05.2020 року (а.с.10).

Згідно квитанції від №0.0.1/09063552.1 ОСОБА_1 18.05.2020 року здійснила сплату штрафу у розмірі 1020 грн. на рахунки та за реквізитами, які були зазначені у постанові поліції, яку отримала 15.05.2020 року, фактично до того, як отримала 20.05.2020 року постанову виконавчої служби.

В свою чергу суду не надано підтвердження звернення ОСОБА_1 із заявою до виконавчої служби про скасування арешту після сплати штрафу, із повідомленням та поясненнями щодо причини оплати коштів не на рахунки Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У постанові від 14.05.2020 року Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) про арешт коштів ОСОБА_1 чітко зазначено, що арешт накладається в межах суми звернення стягнення з розрахунками виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 1 317,30 грн., за таких обставин твердження ОСОБА_1 про неправомірність дій державного виконавця та накладення виконавцем арешту на усі кошти останньої не відповідає дійсності.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить статей 13-1, 48-2 на які посилається позивач обґрунтовуючи неправомірність дій державної виконавчої служби щодо порядку звернення стягнення, а ст. 13 і ст. 48 цього Закону, які дійсно регламентують порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника не містять обов`язку виконавчої служби до негайного, або ж наступного дня після накладення арешту, стягнення коштів, закінчення виконавчого провадження та зняття арешту.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, а також спростування того, що документи виконавчого провадження не були надіслані боржнику наступного робочого дня з дня їх винесення, як це передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», тобто з порушенням установлених термінів.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

З огляду на зміст п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та характер вимог здійснюваного стягнення з ОСОБА_1 твердження останньої про неправомірне зобов`язання боржника подати декларацію про доходи та майно і попередження про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей є безпідставними.

Враховуючи зазначене, а також те, що вимоги ОСОБА_1 і обґрунтування позову, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4-15, 19, 22, 32, 44-47, 72-78, 90, 210, 211, 241-246, 250, 287, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправними, в межах предмету скарги, дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжиті при примусовому виконанні постанови Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції України серії ЕАК №2077239 від 07.02.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу та виконавчого збору.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до відповідного апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2021 року.

Суддя: А.В. Шевчук