Справа № 540/76/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/76/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної сособи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування вимоги від 06.11.2020 р. № Ф-14259-13 про стягнення боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску,

встановив:

ФОП ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, податковий орган), в якому просить скасувати вимогу №Ф-14259-13 від 06.11.2020 року про сплату боргу (недоїмки), винесену Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про сплату ОСОБА_1 заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок, ЄСВ) в сумі 4217,18 грн як фізичною особою-підприємцем.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що відносно неї відповідачем складено вимогу №Ф-14259-13 від 06.11.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску в сумі 4217,18 грн як фізичною особою-підприємцем. Не погодившись із цією вимогою, позивачка звернулася зі скаргою до Державної податкової служби України в порядку частини 4 статті 25 Закону України № 2464-VІ ''Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування''. Рішенням ДПС України від 18.12.2020 року у задоволенні скарги відмовлено. Позивачка не погоджується із оскаржуваною вимогою з таких підстав. Державну реєстрацію її як фізичної особи-підприємця проведено 23.06.2020 року із основним видом діяльності - 69.10 «Діяльність у сфері права». З 2018 року вона є найманим працівником та перебуває на посаді головного бухгалтера Комунальної установи «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради. За період з 01.06.2020 р. по 01.11.2020 р. Комунальною установою «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради () як платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 сплачено 5380,76 грн, що підтверджується відповідною довідкою. Крім того, за жовтень 2020 року Суворовською районною у м. Херсоні територіальною виборчою комісією Херсонської області також сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за 16 днів. Позивачка вважає, що особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VІ щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС та, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

У відзиві відповідач зазначає, що незгоден із заявленими вимогами та просить у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію посилається на такі обставини. Головним управлінням сформовано та направлено на адресу позивачки оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 4217,18 грн. ФОП ОСОБА_1 подала до контролюючого органу звітність з єдиного податку, відповідно до якої обсяг доходу за звітний податковий період складає 26400 грн, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку за 2020 рік. Отже, фізична особа - підприємець здійснює господарську діяльність, отримує дохід, а тому зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок. До оскаржуваної вимоги увійшли: ЄСВ за 2 квартал 2020 року у розмірі 1039,06 грн (червень); розрахункова сума єдиного внеску за 3 квартал 2020 року у розмірі 3178,12 грн (2078,12 грн - липень, серпень 2020 року, 1100 грн - вересень).

У відповіді на відзив позивачка фактично виклала ті самі обґрунтування, що і у позові.

Справа розглядається у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи відповідно до ухвали про відкриття провадження від 01.02.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, зокрема позов та відзив, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених у цьому позові вимог з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.06.2020 року зареєстрована як фізична особа - підприємець, номер запису: 0059506, вид діяльності 69.10 Діяльність у сфері права (основний) та перебуває на обліку Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі як платник податків та ЄСВ з 23.06.2020 року. Вказана інформація підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не спростовується сторонами у справі.

З 01.10.2019 року позивачка працює у Комунальній установі «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради на посаді головного бухгалтера. За період з 01.06.2020 р. по 31.10.2020 р. Комунальною установою «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради () нараховано ОСОБА_1 заробітну плату у сумі 24458,00 грн, у тому числі за:

- червень 2020 року (заробітна плата - 4723,00 грн, 22% ЄСВ - 1039,06 грн);

- липень 2020 року (заробітна плата - 4723,00 грн, 22% ЄСВ - 1039,06 грн);

- серпень 2020 року (заробітна плата - 5012,00 грн, 22% ЄСВ - 1102,64 грн);

- вересень 2020 року (заробітна плата - 5000,00 грн, 22% ЄСВ - 1100,00 грн);

- жовтень 2020 року (заробітна плата - 5000,00 грн, 22% ЄСВ - 1100,00 грн).

Всього за вищевказаний період нараховано заробітної плати 24458,00 грн, ЄСВ - 5380,76 грн.

Таким чином за період з 01.06.2020 року по 31.10.2020 року Комунальною установою «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради () сплачено за позивачку ЄСВ у сумі 5380,76 грн. Наведена інформація підтверджується довідкою Комунальної установи «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради від 23.11.2020 року та відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Окрім того, відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за жовтень 2020 року Суворовською районною у м. Херсоні територіальною виборчою комісією Херсонської області також сплачено ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за 16 днів.

06.11.2020 року відповідачем відносно позивачки складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 14259-13 у сумі 4217,18 грн з ЄСВ станом на 31.10.2020 року.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника та включає:

- розрахункову суму єдиного внеску за 2 квартал 2020 року у розмірі 1039,06 грн, (червень);

- розрахункову суму єдиного внеску за 3 квартал 2020 року у розмірі 3178,12 грн (2078,12 грн за липень, серпень 2020 року, 1100 грн за вересень).

Вказані суми нараховані виходячи із того, що єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску встановлено у розмірі 22 відсотки до бази нарахування єдиного внеску (ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI).

Законом України "Про державний бюджет на 2020 рік" розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.

Таким чином у 2020 році мінімальний страховий внесок становить:

з 1 січня по 31 серпня 4723 х 22% = 1039,06 грн;

з 1 вересня по 31 грудня 5000 х 22% = 1100 гривень.

Позивачка не погодилась із цією вимогою та подала скаргу до Державної податкової служби України.

За результатом розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 18.12.2020 року № 35673/6/99-00-06-03-01-06, яким оскаржувану вимогу залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

12.01.2021 р. позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (надалі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі також - Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За змістом статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Підпунктом 14.1.195 наведеної статті передбачено, що працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період за який позивачці нараховано ЄСВ, вона була працівницею у Комунальній установі «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3, 5 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI встановлено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз. 1 п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом № 2464-VI не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для правового висновку про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Отже, особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI, призведе до подвійної сплати ЄСВ (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.03.2020 року справа № 824/509/19-а.

Проаналізувавши надані позивачкою довідку про нараховану заробітну плату з 01.06.2020 р. по 31.10.2020 р. та відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вказаний період, суд встановив, що Комунальною установою «Херсонського обласного центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради сплачено за позивачку ЄСВ у розмірі, встановленому ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI, а саме у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. За жовтень 2020 року Суворовською районною у м. Херсоні територіальною виборчою комісією Херсонської області також сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за 16 днів.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за неї в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачкою ще і як фізичною особою-підприємцем, відомостей про провадження якою господарської діяльності відповідачем не надані.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачка надала належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості заявлених нею вимог, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13600,00 грн, з яких: 3200,00 грн - складання позовної заяви, 1600,00 грн - складання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката, 300,00 грн - усна консультація щодо правовідносин, що виникли між податковим органом та ОСОБА_1 , 5000,00 грн - гонорар за отримання позитивного для клієнта судового рішення, витрати на підготовку відзиву - 3500,00 грн наразі розподілу не підлягають, оскільки відсутні докази їх оплати відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року № Ф-14259-13, винесеною Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про сплату ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 4217,18 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 111060000