Справа № 420/1040/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1040/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, викладену у листі 27.07.2020 року №426 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області;

- зобов`язати Розквітівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 липня 2020 року вона звернулася до Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Розквітівської ОТГ Березівського району Одеської області (за межами населеного пункту) загальною площею 2.0 га, так як відповідно до статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. До заяви позивачка додала графічні матеріали, на яких зазначені місце розташування земельної ділянки та її розміри.

У відповіді відповідача від 27.07.2020 року №426 позивачці було повідомлено, що земельна ділянка рішенням громади від 24.10.2019 року віднесена до переліку земельних ділянок для суспільних потреб (для сінокосіння та випасання худоби). При цьому, рішення громади для ознайомлення не надали. Вищевказаним листом відповідачем фактично було відмовлено позивачці у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач вказала, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Позивач також зазначила, що вона вимагала розгляду питання надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на черговому засіданні сесії Розквітівської сільської ради, але їй у цьому було відмовлено.

На думку позивачки, відповідач фактично не виконав приписи чинного законодавства, внаслідок чого вона була позбавлена можливості реалізувати свої права, передбачені приписами земельного законодавства.

Ухвалою від 01.02.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Встановлено строки для подання заяв по суті справи, у тому числі строк для подання відповідачем відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідач отримав 19.02.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк та на момент ухвалення рішення відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 13 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Розквітівської ОТГ Березівського району Одеської області (за межами населеного пункту) загальною площею 2.0 га. Даним клопотанням позивач підтвердила, що раніше не використала свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вищезазначеним цільовим призначенням.

До заяви позивачка додала графічні матеріали, на яких зазначені місце розташування земельної ділянки та її розміри (а.с. 10-11).

Листом від 27.07.2020 року за вих. №426-02-12 голова Розквітівської сільської ради ОТГ повідомив позивачу, що Виконавчий комітет Розквітівської сільської ради ОТГ розглянув звернення позивача від 13.07.2020 року № Г-140 та зазначив, що земельна ділянка, стосовно якої позивачкою подане клопотання, рішенням громади №875-І від 24.10.2019 року віднесена до переліку земельних ділянок для суспільних потреб громади (для сінокосіння та випасання худоби) (а.с. 12).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної або комунальної власності сільськогосподарського призначення, однак за умови, якщо такого права вона не використала раніше.

Водночас, документальних доказів використання позивачем раніше такого права відповідач до суду не надав, а позивач у заяві від 13.07.2020 року підтвердила, що вона такого права не використала.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, отримавши заяву (клопотання) позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, з доданими до клопотання документами, які відповідають вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач згідно зі статтею 118 ЗК України повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Натомість, відповідач за клопотанням позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не прийняв жодного рішення, передбаченого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Документальних доказів прийняття відповідачем одного із рішень, які передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні), відповідачем до суду не надано.

Суд наголошує, що згідно приписів ч.1 ст.122 Земельного кодексу України та пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні порушене у клопотанні позивача питання повинно вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської ради, оскільки стосується регулювання земельних відносин.

Проте, всупереч наведених законодавчих норм заява позивача була розглянута Виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради ОТГ, що є виконавчим органом сільської ради, та до компетенції якого дане питання не належить. Вказані обставин підтверджуються згаданим вище листом від 27.07.2020 року вих.426/02-12 (а.с.12).

Тому суд дійшов висновку, що Розквітівська сільська рада об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області допустила протиправну бездіяльність, не розглянувши клопотання позивача у місячний строк на сесії сільської ради та не прийнявши за цим клопотанням жодного обґрунтованого рішення, передбаченого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

При цьому суд зауважує, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті жодного з тих рішень, які передбачені ст.118 Земельного кодексу України, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 13.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області.

За викладених вище обставин, друга вимога позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Розквітівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області та прийняти по ньому рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Зокрема, відповідачем має бути враховано, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що у задоволенні вимоги позивача про визнання протиправною відмови Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, викладеної у листі 27.07.2020 року №426, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області - слід відмовити, оскільки сільська рада не прийняла за клопотанням позивача жодного рішення, ані про надання дозволу, ані про відмову в цьому. Тому зазначений спосіб захисту порушеного права не є належним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, 262, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області (адреса: вул. Миру, 1, с. Розквіт, Березівський район, Одеська область, 67324, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 13.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області.

Зобов`язати Розквітівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області та прийняти по ньому рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів