Справа № 200/1933/21-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 р. Справа№200/1933/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи. Просила: 1) визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 період роботи на Крайній півночі з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року в пільговому обчисленні (зарахувавши кожен рік роботи за один рік і шість місяців); зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на Крайній Півночі з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року у пільговому обчисленні з розрахунку один різ роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районі Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію позивачу з урахуванням спірного стажу та заробітній платі за період з 01.01.1988 року по 30.06.1988 року та з 01.11.1990 року по 31.01.1992 року (з урахуванням виплачених сум) з 02.10.2013 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що із відповіді Пенсійного фонду від 02.02.2021 року № 270-220/П-03/8-0580/21, дізналась що їй при призначенні пенсії не враховано у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік за один рік і шість місяців) період її роботи з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. У розрахунку по стажу, який сформований відповідачем загальний стаж позивача складає 40 років 4 місяці 11 днів. Також відповідач не врахував позивачу при призначенні пенсії довідки по заробітній платі за період з 01.01.1988 року по 30.06.1988 року та з 01.11.1990 року по 31.01.1992 року.

Отже, позивач вважає, що відповідач неправомірно не врахував у стаж роботи у пільговому обчисленні (зарахувавши кожен рік роботи за один рік і шість місяців) період його роботи з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року, вироблений в районах Крайньої Півночі та не врахував при призначенні пенсії довідки по заробітній платі за період з 01.01.1988 року по 30.06.1988 року та з 01.11.1990 року по 31.01.1992 року.

26 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

30 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що стаж роботи позивача з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 18.12.1990 року та з 01.0.1991 року 15.01.1992 року не було зараховано в розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, через не надання позивачем трудових договорів за вищевказані період, або довідки із зазначенням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно правовими актами. Трудова книжка не містить будь-яких зазначень про користування пільгами, як особа, що здійснювала трудову діяльність в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Відповідачем зазначено, що архівні довідки № 1141-3 від 19.10.2012 року та № З-16/946 від 29.03.2012 року які видані архівними відділами адміністрації Дальнереченського району Приморського краю та муніципальною установою адміністрації муніципальної освіти Ягодинського муніципального району Магаданської області також не містять інформацію про те, що з позивачем укладались строкові трудові угоди, а також про те, що він користується правом на пільгове обчислення пенсії. Враховуючи викладене, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не має законних підстав врахувати ОСОБА_1 1 рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за 1 рік і 6 місяців роботи та зв`язку з цим здійснити перерахунок пенсії з дня призначення, так як не надані підтверджуючі документи про користування пільгами, у тому числі пільгового обчислення стажу роботи. Крім того, відповідачем зазначено, що стаж роботи ОСОБА_1 з 19.12.1990 року по 31.12.1993 року зараховано в розрахунок один рік за один рік і шість місяців.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 . Знаходиться на обліку в Маріупольському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.07.2013 року.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про отримання даних по нарахуванню її пенсії, які періоди страхового стажу та заробітної плати нараховані при розрахунку пенсії.

Листом № 270-220/П-03/8-0580/21 від 02.02.2021 року, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу була надана відповідь на її звернення.

Із вказаного листа позивач дізналась, що відповідно до матеріалів її пенсійної справи загальний страховий стаж на 01.10.2017 року враховано за період з 01.09.1974 року по 30.04.2017 року та складає 40 років 03 місяці 11 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,44833. Заробіток для обчислення пенсії враховано за період з 01.12.1982 року по 30.11.1987 року та за період з 01.07.2000 року по 30.06.2013 року на підставі індивідуальних даних системи персоніфікованого обліку Середній заробіток для обчислення пенсії складає: 5980,69 грн. (1,58875х3764,40 грн.), де: 1,58875 індивідуальний коефіцієнт заробітку (після оптимізації); 3764,40 грн. показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році.

Отже, з вказаної відповіді позивач дізналась, що їй при призначенні пенсії не враховано у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 09.11.1982 року по 01.07.19878 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. У розрахунку по стажу, який сформований відповідачем загальний стаж позивача складає 40 років 4 місяці 11 днів. Також, відповідач не врахував позивачу при призначенні пенсії довідки по заробітній платі за період з 01.01.1988 року по 30.06.1988 року та з 01.11.1990 року по 1992 рік.

Періоди роботи позивача з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 15.01.1992 року підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_3 .

Отже, спірним питанням даної справи є не зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців), що складає 3 року 9 місяців та не врахування при призначенні пенсії довідки по заробітній платі за період з 01.10.1988 року по з 01.11.1990 року по 31.01.1992 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01 січня 1991 року.

Згідно з пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10 лютого 1960 року працівникам, що переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надається додатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при численні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Підпунктом «д» пункту 5 зазначеного Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

З аналізу наведених норм вбачається, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 27 жовтня 2015 року у справі № 338/1079/14-а, від 02 грудня 2015 року у справі № 338/357/15-а та Верховного Суд від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справа № 554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 30 липня 2019 року у справі № 287/15/17-а, від 15 листопада 2019 року у справі №348/2141/16-а, від 18 березня 2020 року у справі №345/1785/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву, стаж роботи позивача з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року; з 05.11.1990 року по 18.12.1990 року та з 01.01.1991 року по 15.01.1992 року не було зараховано в розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, через не наданням позивачем трудових договорів за вищевказані періоди, або довідки із зазначенням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до матеріалів пенсійної справи позивачем долучені, зокрема, архівна довідка № 539-3 від 30.05.2012 року Дальнереченського муніципального району; архівна довідка архівного відділу Магаданської області № З-16/947; архівна довідка Ягоднинського муніципального району Магаданської області від 08.11.2012 року № З-16/3075; архівна довідка Ягоднинського муніципального району Магаданської області № З-16/945; архівна довідка № 1141-3 від 19.10.2012 року Дальнереченського муніципального району, які підтверджують роботу позивача в спірний період в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах та отримання нею заробітної плати.

За наведених обставин суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про відсутність правових підстав для пільгового обчислення страхового стажу періодів роботи з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року до 01 січня 1991 року позивачу у місцевості, прирівняній до районів Крайньої півночі з огляду на відсутність договорів або документів, що підтверджують право на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином на підставі викладеного вище судом встановлено, що на позивача, який працював на постійній основі в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтею 14 Указу від 10 лютого 1960 року, та додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком.

Отже, враховуючи відомості трудової книжки та архівних довідок, що підтверджують отримання пільг під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для зарахування до трудового стажу спірних періодів з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року до 01 січня 1991 року у пільговому обчисленні кожний рік роботи - за один рік і шість місяців.

В той же час, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до загального стажу період роботи з 01 січня 1991 року по 15 січня 1992 року з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди від 15 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (далі Тимчасова угода) громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев`ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

З аналізу вищевикладеного, можна дійти висновку, що лише за умови якщо особа, яка набула у відповідній місцевості певний стаж, використала своє право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 1 Тимчасової угоди компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року, що реалізується шляхом звернення громадян України до органів Пенсійного фонду за місцем проживання із заявою, документами, що засвідчують особу, про підтвердження стажу роботи на території іншої держави, на підставі яких спеціалістами органу Пенсійного фонду заповнюються так звані «формуляри зв`язку», які відправляються до Пенсійного фонду України з подальшим надсиланням до компетентного органу відповідної держави, який розглядає пакет документів та у випадку позитивного вирішення питання та призначення частини пенсії виплачує її особі через банківську установу.

Разом з тим, доказів того, що позивач отримує пенсію відповідно до статті 1 Тимчасової угоди та зверталася до пенсійного органу у вищенаведеному порядку (із заповненням формулярів зв`язку) суду не надано, а в матеріалах справи такі докази відсутні, а тому у цій частині право позивача відповідачем ще не порушено, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до загального стажу період роботи з 02 січня 1991 року по 15 січня 1992 року з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу є передчасними та не підлягають задоволенню згідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що підлягають захисту лише порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень.

Окрім того, слід зазначити, що згідно статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється відповідно до законодавства тієї держави, на території якої вони проживають.

Разом з тим, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за період роботи з 02 січня 1991 року по 15 січня 1992 року (спірний період).

У зв`язку з вищевикладеним, у адміністративного суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача у вказаній частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, нарахування та виплату пенсію з урахуванням спірного стажу та заробітної плати з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

В силу пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Аналізуючи наведені норми права суд доходить висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи встановленої форми та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 року по адміністративний справі № 601/198/16 (К/9901/6458/18).

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з огляду із зазначених норм чинного законодавства, вимога позивача про зобов`язання відповідача провести їй перерахунок пенсії є передчасною, оскільки ОСОБА_1 ще не зверталась із відповідної заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та не отримувала відмову у перерахунку пенсії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. (квитанція № 0.0..1 від 15.02.2021 року).

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи на Крайній Півночі з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 01.01.1991 року в пільговому обчисленні, зарахувавши кожен рік роботи за один рік та шість місяців.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) зарахувати ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на Крайній Півночі з 09.11.1982 року по 01.07.1987 року та з 05.11.1990 року по 01.01.1991 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районі Крайньої Півночі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко