Справа № 580/753/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року справа № 580/753/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицький С.О., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі позивач) з позовом до Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн від 02.02.2021 у виконавчому провадженні №63997613.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена на підставі виконавчого листа №580/4534/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.12.2020, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90 % грошового забезпечення з врахуванням фактично виплачених сум з 01.01.2016. Щодо виплати зазначеної суми позивач зазначає, що не наділений повноваженнями самостійно розпоряджатися коштами фонду, а виконання рішення в частині виплати на момент набрання рішенням суду законної сили буде проведено після виділення коштів з Державного бюджету. З вказаних підстав вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області добровільно до відкриття виконавчого провадження виконано рішення суду від 16.11.2020.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 31.03.2021 о 11 год. 00 хв.

У строк встановлений судом, відповідачем до суду відзив на адміністративний позов не подано.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 31.03.2021. не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі зазначеного, з урахуванням достатності в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №580/4535/20, яке набрало законної сили 17.12.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90 % грошового забезпечення з врахуванням фактично виплачених сум з 01.01.2016.

На виконання рішення суду від 16.11.2020 у справі № 580/4535/20 Черкаським окружним адміністративним судом 23.12.2020 виданий виконавчий лист.

24.12.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною винесено постанову ВП №63997613 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №580/4535/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.12.2020.

Листом №2300-0802-5/1188 від 12.01.2021 позивач повідомив відповідача, що здійснив 16.12.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 та нарахував суму боргу 85 085, 40 грн, на підтвердження надав розрахунок на доплату пенсії.

21.01.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною винесено постанову ВП №63997613 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця у сумі 5100 грн.

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 21.01.2021 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі №840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі № 420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Позивач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 580/4535/20 здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 та нарахував суму боргу 85 085, 40 грн. Виконання рішення в частині виплати на момент набрання рішенням суду законної сили буде проведено після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи перерахована пенсія у сумі 85 085, 40 грн ОСОБА_1 не виплачена. Вказана обставина позивачем не заперечується.

Отже, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №580/4535/20 виконано відповідачем не в повному обсязі.

Приймаючи постанову про накладення штрафу, відповідач виходив з того, що позивач не виплатив ОСОБА_1 перераховану пенсію у сумі 85 085, 40 грн без поважних причин.

Згідно зі статтею 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Отже, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, здійснюється виключно за рахунок цільових коштів Державного бюджету і використання коштів Пенсійного фонду для таких виплат забороняється.

Безпідставними є посилання позивача на відсутність бюджетних асигнувань для виплати перерахованої, на виконання судового рішення, пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі посилання не підтверджені жодним належним доказом. Позивач не навів доводів та не надав доказів, які б свідчили про відсутність коштів Державного бюджету, передбачених на виконання в 2021 році бюджетної програми з погашення заборгованості за перерахованими пенсіями за рахунок коштів Державного бюджету.

Враховуючи, що позивач не надав доказів поважності причин неможливості виконання рішення суду ні державному виконавцю, ні до суду, оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП №63264071 від 26.01.2021 є законною та скасуванню не підлягає.

Між тим, відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи факт неповного виконання пенсійним органом рішення суду після відкриття виконавчого провадження, а також відсутність доказів поважності причин неможливості виконання рішення, суд висновує про правомірність застосування до позивача штрафу за невиконання рішення суду.

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Кульчицький