Справа № 440/181/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/181/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКО" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним пункту 6 припису від 17.03.2020, визнання протиправним припису від 18.11.2020, визнання протиправними та скасування протоколу від 27.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ВІТЕКО" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про:

- визнання протиправним пункту 6 припису Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 17.03.2020 реєстраційний №31;

- визнання протиправним припису Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 18.11.2020 реєстраційний №123;

- визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми від 27.11.2020;

- визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 08.12.2020 №43 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми.

Позовні вимоги ТОВ Фірма "ВІТЕКО" мотивує протиправністю застосування до нього штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми спірними приписами, протоколом та постановою. Вказує, що товариство не являється відповідно до КВЕД виробником продуктів харчування, а займається промисловим прісноводним рибальством. Риба, яка завдяки промисловому вилученню із умов природної волі та заморожена для подальшого зберігання не являється продуктом харчування прямого вжитку, а лише являється сировиною для приготування різноманітних страв з неї для їх подальшого вживання. У спірному випадку управлінням та його співробітниками повністю проігноровано Закони України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин", які регламентують саме роботу та взаємовідносини ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області. Потужності виробництва ТОВ Фірма "ВІТЕКО" зареєстровані в управлінні за №16-11-10 FP від 23.02.2010 у відповідності до КВЕД 03.12, КВЕД 03.22. Згідно цих КВЕД та експлуатаційного дозволу ТОВ Фірма "ВІТЕКО" займається прісноводним рибальством, але аж ніяк не виробництвом продуктів харчування з риби. При цьому, частина 2 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" чітко регламентує те, що пункт цієї статті не поширюється на операторів ринку, діяльність яких спрямовується за КВЕД03.12 та КВЕД 03.22.

Ухвалою суду від 14.01.2021 позовну заяву ТОВ Фірми "ВІТЕКО" до ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним пункту 6 припису від 17.03.2020, визнання протиправним припису від 18.11.2020, визнання протиправними та скасування протоколу від 27.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: - документа про сплату судового збору у розмірі 6810,00 грн за реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; код отримувача 37959255; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA 4016712; призначення платежу: судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд; - позовної заяви та її копії для відповідача, оформленої відповідно до частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві. Також роз`яснено, що процесуальні строки, встановлені судом у цьому судовому рішенні, відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути продовжені судом за відповідною заявою учасника справи.

27.01.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 14.01.2021.

У зв`язку з цим, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/181/21, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10:15 год 23.02.2021, в якому оголошувалися перерви до 10:30 год 10.03.2021, та, у подальшому, до 11:30 год 17.03.2021 та до 11:00 год 30.03.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 23.02.2021, проти задоволення позовних вимог ТОВ Фірми "ВІТЕКО" заперечує /а.с. 71-75/. Зазначає, що на позивача поширюються положення частини 1 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів". Зауважує, що перевіркою ТОВ Фірми "ВІТЕКО" встановлено, що на потужності товариства рибоприймальному пункті за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, відсутні записи проведення навчання персоналу щодо поводження з харчовими продуктами. В кімнаті морозильної камери знаходяться побутові речі та непрацююче виробниче обладнання. Зберігання (поводження) з сильнодіючими миючими та дезінфікуючими засобами відбувається в зонах (місцях), які не визначені (марковані) для цих засобів та знаходяться у вільному доступі всього персоналу. У кімнаті сортування продукції спостерігається порушення лакофарбового покриття стін та дверей. Прибиральний інвентар немаркований та зберігається не упорядковано. Постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено. Викладені обставини відображені в акті, складеному за результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин від 17.03.2020 №31. Вказує, що 17.03.2020 відповідач виніс припис №31, в якому визначено вимоги: встановити періодичність та вести відповідні записи навчання персоналу щодо поводження з харчовими продуктами; упорядкувати неробоче виробниче обладнання та побутові речі у морозильній камері; упорядкувати зберігання засобів для миття та дезінфекції в умовах окремого приміщення або шафи; у кімнаті сортування продукції - відновити цілісність поверхні стін, замінити двері на пластикові; провести маркування прибирального інвентарю та упорядкувати його зберігання; розробити та запровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках. Згідно припису розроблення та запровадження постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, мало бути виконано товариством до 01.11.2020. В результаті проведення відносно товариства позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин встановлено, що на потужності позивача рибоприймальному пункті за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, останнім не усунуто попередньо виявлені невідповідності шляхом корекції та коригування дій. Постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено та не впроваджено. Факт такого не усунення зафіксований у акті від 16.11.2020 №53. Як наслідок, 18.11.2020 відповідач виніс припис №123, в якому встановив вимогу розробити та впровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках. Факти порушень позивачем законодавства також встановлені у протоколі, примірник якого надіслано товариству та отримано останнім 03.12.2020 разом з повідомленням про розгляд справи про порушення. За результатами розгляду справи про порушення відносно товариства управлінням було винесено постанову про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми на суму 40000,00 грн. Примірник постанови направлений позивачу та отриманий останнім 15.12.2020. За викладених обставин, спірні приписи, протокол та постанову управлінням прийнято/складено правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а відтак позовні вимоги ТОВ Фірми "ВІТЕКО" задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 02.03.2021, позивач наполягає на тому, перевіряючі управління не перевірили ТОВ Фірма "ВІТЕКО" на наявність постійно діючої процедури на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, тому що на підприємстві не існує продуктів харчування в будь-якому вигляді. В своїх актах та приписах перевірючі не вказали, що на території товариства існують або отримуються завдяки діяльності будь-які продукти харчування, та не вказали, які саме продукти харчування досліджували, а також не вказали інформацію відносно яких продуктів харчування існують ризики та де саме необхідно визначити критичні точки, щоб запобігти забрудненню неіснуючого продукту харчування. Також перевіряючі не указали, який продукт харчування товариство виготовляє, зберігає, а також які машини та механізми задіяні у виробництві такого продукту харчування /а.с. 148-152/.

17.03.2021 до суду від ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке мотивоване не співмірністю розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та наданими адвокатом послугами. У вказаному клопотанні відповідач зауважує на тому, що розмір вартості послуг адвоката за підготовку та складання однієї позовної заяви в сумі 3000,00 грн у 33 рази перевищує розмір середньої заробітної плати за одну годину роботи штатного працівника в Полтавській області у січні 2021 року. Крім того, управління є неприбутковою організацією. Таким чином, на переконання, управління, всі судові витрати, зазначені позивачем, окрім судового збору, у справі №440/181/21 не є співмірними, обґрунтованими, доведеними та неминучими /а.с. 168-169/.

В ході розгляду справи в судових засіданнях представник позивача підтримував позовні вимоги, представник відповідача заперечував проти позову.

В судове засідання 30.03.2021 представники учасників справи не з`явилися, будучи належно повідомленими, про дату час та місце його проведення.

Від представника ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, дослідивши доводи якого суд дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки з працюючих в управлінні двох представників, що мають повноваження представляти інтереси відповідача в суді, лише один був задіяний в іншому судовому засіданні /а.с. 200/.

Від представника товариства до суду 30.03.2021 надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні /а.с. 204/.

З огляду на викладене, та зважаючи на положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ Фірма "ВІТЕКО" (ідентифікаційний код 02047342) зареєстроване в якості юридичної особи 11.06.1992, дата та номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР - 09.07.2005 №0000131. Видами діяльності товариства за КВЕД, є, зокрема: 03.12 Прісноводне рибальство (основний); 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура), що учасниками справи не заперечується.

23.02.2010 товариству видано експлуатаційний дозвіл №16-11-01/FР на розведення та виловлення прісноводної (лиманної) риби чи інших прісноводних (лиманних) /а.с. 158/.

Поряд з цим, товариство отримало в Держкомрибгоспі ліцензію Серія АВ №520121 на здійснення діяльності, пов`язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств, термін дії ліцензії з 12.04.2010 по необмежений /а.с. 159/.

ТОВ Фірму "ВІТЕКО" внесено до щорічного Плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини на 2020 рік, що підтверджується роздруківкою із сайту Держпродспоживслужби /а.с. 176/.

Наказом управління від 12.03.2020 №989-ОД комісії у складі заступника начальника начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1 та головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області Первого А.О. в межах повноважень наказано провести плановий захід державного нагляду (контролю) із застосуванням засобів відеофіксації на потужності ТОВ Фірми "ВІТЕКО", розташованій за адресою: с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область /а.с. 90/.

Посвідчення (направлення) на проведення обстеження №1030 на вказаних посадових осіб комісії оформлене 12.03.2020 за підписом начальника Головного управління Г.І. Пікуль /а.с. 91/.

Відповідно до наказу управління від 12.03.2020 №989-ОД та посвідчення (направлення) від 12.03.2020 №1030 посадові особи Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області 16.03.2020 прибули до позивача за адресою: с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область для проведення планового заходу.

За результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин відносно ТОВ Фірми "ВІТЕКО" був складений акт від 17.03.2020 №31 /а.с. 92-99/.

За змістом вказаного акту в ході планового заходу встановлено, що на потужності товариства рибоприймальному пункті за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, відсутні записи проведення навчання персоналу щодо поводження з харчовими продуктами. В кімнаті морозильної камери знаходяться побутові речі та непрацююче виробниче обладнання. Зберігання (поводження) з сильнодіючими миючими та дезінфікуючими засобами відбувається в зонах (місцях), які не визначені (марковані) для цих засобів та знаходяться у вільному доступі всього персоналу. У кімнаті сортування продукції спостерігається порушення лакофарбового покриття стін та дверей. На потужності прибиральний інвентар немаркований та зберігається не упорядковано. Постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено.

Примірник вказаного акту планового заходу 17.03.2020 вручено під підпис представнику ТОВ Фірми "ВІТЕКО" І.І. Дробот, про що свідчить його підпис на акті /а.с. 99 зі звороту/.

17.03.2020 на підставі висновків акту від 17.03.2020 №31 відносно ТОВ Фірми "ВІТЕКО" винесено припис №31, в якому товариству визначено наступні вимоги: "1. Встановити періодичність та вести відповідні записи навчання персоналу щодо поводження з харчовими продуктами у термін до 01.07.2020. 2. Упорядкувати неробоче виробниче обладнання та побутові речі у морозильній камері у термін до 01.07.2020. 3. Упорядкувати зберігання засобів для миття та дезінфекції в умовах окремого приміщення або шафи у термін до 01.07.2020. 4. У кімнаті сортування продукції: відновити цілісність поверхні стін, замінити двері на пластикові у термін до 01.07.2020. 5. Провести маркування прибирального інвентарю та упорядкувати його зберігання у термін до 01.07.2020. 6. Розробити та запровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках у термін до 01.11.2020." /а.с. 100-101/.

Примірник зазначеного припису 17.03.2020 вручено під підпис представнику ТОВ Фірми "ВІТЕКО" І.І. Дробот, про що свідчить його підпис на приписі /а.с. 101/.

У подальшому, з метою перевірки виконання товариством припису від 17.03.2020 №31 наказом управління від 11.11.2020 №3513-ОД комісії у складі провідного лікаря ветеринарної медицини відділу безпечності харчових продуктів Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_2 , головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_3 та головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області Первого А.О. в межах повноважень наказано провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) із застосуванням засобів відеофіксації на потужності ТОВ Фірми "ВІТЕКО", розташованій за адресою: с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область /а.с. 102/.

Посвідчення (направлення) на проведення обстеження №3310 на вказаних посадових осіб комісії оформлене 11.11.2020 за підписом начальника Головного управління Г.І. Пікуль /а.с. 103/.

Відповідно до наказу управління 11.11.2020 №3513-ОД та посвідчення (направлення) 11.11.2020 №3310 посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області 11.11.2020 прибули до позивача за адресою: с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область для проведення позапланового заходу.

За результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин відносно ТОВ Фірми "ВІТЕКО" був складений акт від 16.11.2020 №53 /а.с. 105-120/.

За змістом вказаного акту в ході позапланового заходу встановлено, що на потужності позивача рибоприймальному пункті за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, товариством не усунуто попередньо виявлені невідповідності шляхом корекції та коригування дій; постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено та не впроваджено.

Примірник вказаного акту позапланового заходу 16.11.2020 вручено під підпис представнику ТОВ Фірми "ВІТЕКО" І.І. Дробот, про що свідчить його підпис на акті /а.с. 120/.

18.11.2020 на підставі висновків акту від 16.11.2020 №53 відносно ТОВ Фірми "ВІТЕКО" винесено припис №123, в якому товариству приписано: "Виконати вимоги пункту 6 припису державного інспектора головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 17.03.2020 №31, а саме: розробити та впровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках у термін до 17.02.2021." /а.с. 121/.

Листом управління від 19.11.2020 Вих-01-27/29/7971 позивача повідомлено про необхідність прибуття 27.11.2020 о 13:00 год для ознайомлення зі змістом протоколу про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, його підписання та отримання одного примірника, чи/або вказання мотивів відмови від підписання протоколу /а.с. 123/.

27.11.2020 Кременчуцьким міськрайонним управлінням ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області складено протокол про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, в якому зафіксовано факт порушення ТОВ Фірми "ВІТЕКО" такого законодавства /а.с. 124-127/.

Листами від 30.11.2020 Вих-01-27/24.1/8214 та Вих-01-27/24.1/8165 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надіслало позивачу примірник вказаного протоколу та повідомлення про розгляд справи про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми на 10:00 год 08.12.2020 /а.с. 128, 131/.

Вказані матеріали товариством отримано 03.12.2020, що підтверджується фіскальними чеками та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 129-130, 132-133/.

08.12.2020, за результатами розгляду справи, управлінням постановою №43 за порушення ТОВ Фірмою "ВІТЕКО" частини 7 статті 20 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", пункту 2 частини 1 статті 16 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" застосовано до останнього штраф у розмірі восьми мінімальних заробітних плат в сумі 40000,00 грн /а.с. 134-135/.

Вказана постанова направлялася на адресу позивача та отримана останнім 15.12.2020 /а.с. 136-137/.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю винесення відповідачем відносно нього припису від 17.03.2020 в частині пункту 6, припису від 18.11.2020, протоколу від 27.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваним постановам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 №2042-VIII (далі Закон №2042-VІІІ).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2042-VІІІ законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №2042-VІІІ дія цього Закону не поширюється на суспільні відносини щодо: 1) захисту життя та здоров`я рослин; 2) харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, призначених (вироблених) для власного споживання (користування); 3) ввезення на митну територію України тварин, крім тих, що призначені для споживання людиною живими.

Положення статей 15 та 16 Закону №2042-VІІІ визначають права та обов`язки оператора ринку.

Так, згідно вказаних норм оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю має право:

1) вимагати від державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю, дотримання цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин;

2) перевіряти наявність у державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю, службового посвідчення (документа, що посвідчує особу);

3) одержувати копії направлення на проведення інспектування або аудиту;

4) не допускати державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів до здійснення інспектування та аудиту, якщо:

а) інспектування або аудит здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності інспектування та аудиту, встановленої щорічним планом державного контролю, та за відсутності підстав для проведення позапланових заходів державного контролю;

б) державний інспектор або державний ветеринарний інспектор не надав копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

в) державний інспектор або державний ветеринарний інспектор не вніс запис про здійснення відповідного заходу державного контролю до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (у разі надання такого журналу оператором ринку);

5) бути присутнім під час здійснення заходів державного контролю, залучати до здійснення таких заходів юридичних і фізичних осіб, за умови що такі особи не перешкоджають здійсненню відповідних заходів;

6) вимагати нерозголошення інформації з обмеженим доступом, що належить оператору ринку;

7) одержувати та ознайомлюватися з актами державного контролю, актами відбору зразків, розпорядженнями, приписами, рішеннями;

8) надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до актів державного контролю, актів відбору зразків протягом п`яти робочих днів з дня отримання таких актів оператором ринку;

9) під час відбору зразків одержувати додаткові зразки для проведення альтернативного лабораторного дослідження (випробування);

10) вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів внесення до нього записів про здійснення інспектування та аудиту до початку їх проведення;

11) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні рішення, дії та бездіяльність посадових осіб компетентного органу та інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю;

12) на відшкодування в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, шкоди (збитків), заподіяної (завданих) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю посадових осіб компетентного органу та інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю.

При цьому, оператор ринку зобов`язаний:

1) допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом;

2) усувати виявлені невідповідності шляхом здійснення корекцій та коригувальних дій;

3) надавати документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю;

4) забезпечувати умови для відбору зразків;

5) одержувати примірник припису, розпорядження, рішення, акта або іншого документа, складеного за результатами заходу державного контролю.

Відповідно до приписів статті 20 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" оператори ринку відповідають за виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у межах діяльності, яку вони здійснюють.

Оператори ринку зобов`язані:

1) забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу;

2) розробляти, вводити в дію та застосовувати постійно діючі процедури, що засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, а також забезпечувати належну підготовку з питань застосування постійно діючих процедур, що базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, осіб, які є відповідальними за ці процедури, під час виробництва та обігу харчових продуктів;

3) надсилати компетентному органу повідомлення у випадках, передбачених частинами третьою - п`ятою цієї статті, і отримувати експлуатаційний дозвіл у випадках, передбачених цим Законом;

4) реєструвати потужності у випадках, передбачених цим Законом;

5) забезпечувати виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів щодо окремих показників якості;

6) забезпечувати простежуваність та надавати інформацію, передбачену статтею 22 цього Закону;

7) вилучати та/або відкликати у встановлених законом випадках харчові продукти, які перебувають в обігу, якщо встановлено, що ці продукти можуть спричинити шкідливий вплив для здоров`я людини;

8) забезпечувати безперешкодний доступ державних інспекторів, які здійснюють державний контроль, до потужностей під час роботи цих потужностей та дозволяти відбір зразків об`єктів санітарних заходів на зазначених потужностях, а також надавати на вимогу державного інспектора документи, необхідні для здійснення державного контролю;

9) компенсувати відповідно до закону шкоду, заподіяну споживачам внаслідок споживання харчового продукту, якщо судом буде доведено причинно-наслідковий зв`язок між цією шкодою і діяльністю та/або бездіяльністю оператора ринку, крім випадків, установлених законом.

У разі надходження інформації про невідповідність потужностей та об`єктів санітарних заходів установленим законодавством вимогам, виявлену під час здійснення державного контролю, оператор ринку зобов`язаний вжити необхідних заходів для усунення такої невідповідності.

Як слідує з матеріалів справи, єдиною підставою для оформлення відносно позивача спірних припису від 17.03.2020 в частині пункту 6, припису від 18.11.2020, протоколу від 27.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу слугували висновки відповідача про віднесення товариства до операторів ринку, які у відповідності до частини 1 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" мають розробляти, запроваджувати та використовувати постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

На переконання управління, вимоги частини 1 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" не поширюються на операторів ринку, що здійснюють первинне виробництво, а також провадять пов`язану з первинним виробництвом діяльність, зокрема транспортування, зберігання та обробку первинної продукції в місці первинного виробництва, за умови, що при цьому не змінюється суттєво стан таких продуктів, а також на транспортування живих тварин, призначених для споживання людиною, транспортування з місця первинного виробництва до потужності продуктів рослинного походження, продуктів рибальства, а також продуктів полювання. Позивач же здійснює діяльність у сфері прісноводного рибальства.

При цьому, у позивача наявні морозильні камери, у яких здійснюється заморожування та зберігання риби, а отже у спірному випадку має місце суттєва зміна стану харчового продукту - риби.

Оскільки первинна продукція це продукція первинного виробництва, яка включає продукти рослинного походження, продукцію тваринництва, рибальства, мисливства, то відповідно риба є харчовим продуктом.

Враховуючи викладене, на переконання управління, товариство має розробляти, запроваджувати та використовувати постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

Натомість, товариство наполягає на тому, що воно не являється відповідно до КВЕД виробником продуктів харчування, а займається промисловим прісноводним рибальством. Риба, яка завдяки промисловому вилученню із умов природної волі та заморожена для подальшого зберігання не являється продуктом харчування прямого вжитку, а лише являється сировиною для приготування різноманітних страв з неї для їх подальшого вживання.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам сторін суд виходить з того, що за приписами частин 1 та 2 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" оператори ринку розробляють, запроваджують та використовують постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

Вимоги частини першої цієї статті не поширюються на операторів ринку, що здійснюють первинне виробництво, а також провадять пов`язану з первинним виробництвом діяльність, зокрема транспортування, зберігання та обробку первинної продукції в місці первинного виробництва, за умови, що при цьому не змінюється суттєво стан таких продуктів, а також на транспортування живих тварин, призначених для споживання людиною, транспортування з місця первинного виробництва до потужності продуктів рослинного походження, продуктів рибальства, а також продуктів полювання.

Відповідно до термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та їх визначення:

- оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів. Оператором ринку також вважається агропродовольчий ринок;

- первинна продукція - продукція первинного виробництва, яка включає продукти рослинного походження, продукцію тваринництва, рибальства, мисливства;

- первинне виробництво - виробництво та вирощування продукції, у тому числі збір врожаю, доїння, розведення тварин до моменту забою, полювання на тварин, рибальство та збір врожаю диких рослин;

- харчовий продукт - речовина або продукт (неперероблений, частково перероблений або перероблений), призначені для споживання людиною. До харчових продуктів належать напої (в тому числі вода питна), жувальна гумка та будь-яка інша речовина, що спеціально включена до харчового продукту під час виробництва, підготовки або обробки.

Термін "харчовий продукт" не включає:

корми;

тварин, які не призначені для споживання людиною живими;

рослини (до збору врожаю);

лікарські засоби;

косметичні продукти;

тютюн і тютюнові вироби;

наркотичні і психотропні речовини у межах визначень Єдиної Конвенції ООН про наркотики 1961 року і Конвенції ООН про психотропні речовини 1971 року;

залишки та забруднюючі речовини;

- харчовий продукт тваринного походження - молоко, м`ясо, риба, молюски і ракоподібні, у тому числі свіжі, охолоджені або заморожені, яйця, мед, їх похідні та інші продукти, виготовлені з частин тварин, окремих їх органів та/або тканин, призначені для споживання людиною.

Закон України "Про рибу, інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них" від 06.02.2003 №486-IV визначає, що:

- продукти лову - вилучені риба та інші водні живі ресурси;

- риба та інші водні живі ресурси (водні біоресурси) - сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних живих ресурсів належать: прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, у тому числі молюски, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, головоногі, водорості та інші водні рослини;

- переробка продуктів лову - розбирання, охолодження, заморожування, копчення, соління, маринування, сушіння, в`ялення, консервування, фасування, нагрівання чи поєднання цих процесів;

- харчова продукція - перероблені продукти лову, призначені окремо чи з іншою харчовою продукцією для подальшої переробки та (або) споживання.

Виходячи з аналізу наведених положень, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що риба, яка завдяки промисловому вилученню із умов природної волі та заморожена для подальшого зберігання являється продуктом харчування.

При цьому, суд зауважує, що чинне законодавство України не містить визначення поняття "суттєва зміна стану продукту", про яке зазначає частина 2 статті 31 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

За висновком суду, перехід риби зі стану живої у стан охолодженої та замороженої не є суттєвою зміною стану продукту.

Відтак, суд вважає, що вимоги частини 1 статті 21 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" на ТОВ Фірма "ВІТЕКО" не поширюються, оскільки позивач як оператор ринку провадить діяльність, пов`язану з первинним виробництвом первинної продукції, за умови, що при цьому не змінюється суттєво стан таких продуктів, а тому в останнього відсутній обов`язок розробляти, запроваджувати та використовувати постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

Крім того, суд вважає слушними доводи позивача про те, що в ході проведення в березні 2020 року планового заходу державного контролю, зафіксовано дотримання ТОВ Фірма "ВІТЕКО" вимог до обігу об`єктів санітарних заходів, первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужностях, утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення, харчові продукти захищено від будь якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу, потужності з виробництва, обробки, транспортування, зберігання, первинного пакування перероблених харчових продуктів мають належні приміщення для окремого зберігання перероблених харчових продуктів та неперероблених, у тому числі морозильні камери достатнього розміру, що зафіксовано в пункті 1.8 розділу 1, пунктах 11.2, 11.3, 11.6 розділу 11 акту перевірки від 17.03.2020 №31 (а.с. 5 /зі звороту/, 8 /зі звороту/).

Таким чином, вимоги пункту 6 припису Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 17.03.2020 №31, яким товариству приписано: "Розробити та запровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках", не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

З огляду на встановлення в ході судового розгляду справи протиправності винесення відповідачем припису Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 17.03.2020 №31 в частині пункту 6, суд дійшов висновку, що винесені, у подальшому, на його підставі припис Кременчуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 27.11.2020 №123, а також постанова ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 08.12.2020 №43 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", також є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Отже, позовні вимоги ТОВ Фірми "ВІТЕКО" в частині визнання протиправними та скасування припису від 17.03.2020 в частині пункту 6, припису від 18.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування протоколу від 27.11.2020, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки правові наслідки для позивача несуть саме припис від 17.03.2020 в частині пункту 6, припис від 18.11.2020 та постанова від 08.12.2020 про накладення штрафу. Чинне законодавство не передбачає можливості оскарження протоколу від 27.11.2020 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми.

Резюмуючи викладене, позов ТОВ Фірми "ВІТЕКО" підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 6810,00 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проаналізувавши наведені норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17, від 04.02.2020 у справі № 480/4107/18.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позовної заяви: договір про надання правничої допомоги від 14.12.2020 №35, укладений між адвокатом Пасюком В.В. та ТОВ Фірмою "ВІТЕКО" /а.с. 44/; - акт від 04.01.2021 приймання-передачі послуг до договору про надання правничої допомоги від 14.12.2021 №35 на суму 4500,00 грн /а.с. 45/; - квитанцію від 04.01.2021 на суму 4500,00 грн /а.с. 45а/; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Пасюка В.В. /а.с. 46-47/.

Як визначено частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно з пунктом 1.1 договору про надання правничої допомоги від 14.12.2020 №35 адвокат ОСОБА_4 зобов`язався надати клієнтові ТОВ Фірмі "ВІТЕКО" правову допомогу та представляти його інтереси в Полтавському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді з питань визнання недійсними дій ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області при проведенні перевірки товариства та скасування незаконних штрафних санкцій до клієнта за результатами проведених перевірок.

За змістом акту від 04.01.2021 приймання-передачі послуг до договору про надання правничої допомоги від 14.12.2020 №35 /а.с. 45/ до розрахунку суми гонорару за надання адвокатських послуг включено наступні послуги: 1) попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулює спірні відносини вартістю 1000,00 грн; 2) підготовка та складання позовної заяви вартістю 3000,00 грн; 3) узгодження з клієнтом тексту позовної заяви вартістю 500,00 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулює спірні відносини, а також узгодження з клієнтом тексту позовної заяви, відноситься до стадії підготовки та складання позовної заяви.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи (справа незначної складності) та виконаними адвокатом роботами, ціною позову, часом, необхідним для виконання відповідних робіт з написання позовної заяви, а також зважаючи на часткове задоволення позовних вимог товариства, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ТОВ Фірма "ВІТЕКО" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ВІТЕКО" (с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39720, ідентифікаційний код 02047342) до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ідентифікаційний код 40358617) про визнання протиправним пункту 6 припису від 17.03.2020, визнання протиправним припису від 18.11.2020, визнання протиправними та скасування протоколу від 27.11.2020 та постанови від 08.12.2020 про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 припису Кременчуцького міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 17 березня 2020 року №31, яким товариству приписано: "Розробити та запровадити постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках".

Визнати протиправним та скасувати повністю припис Кременчуцького міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 27 листопада 2020 року №123.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 08 грудня 2020 року №43 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ідентифікаційний код 40358617) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ВІТЕКО" (с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39720, ідентифікаційний код 02047342) витрати по сплаті судового збору в сумі 6810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава