Справа № 400/2276/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2276/20

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 17 вересня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, а саме визнання протиправним та скасування припису від 15 травня 2020 року № 124-ДК/0092/Пр/03/01-20.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин не встановлено кадастрових номерів, площу та власників земельних ділянок на яких розміщено спірні опори повітряної лінії електропередач без правовстановлюючих документів.

При цьому, на переконання апелянта, оскаржуваний припис має лише загальні посилання на необхідність усунення порушень земельного законодавства, без зазначення вказівки на здійснення конкретних дій, що унеможливлює його виконання.

Також, апелянт вважає, що він не мав обов`язку реєструвати право власності або право користування спірними земельними ділянками у 1977 році, тобто у момент прийняття в експлуатацію відповідної лінії електропередач, а тому не має такого обов`язку у даний час.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції помилково не встановлено факт відсутності у діях посадових осіб АТ «Миколаївобленерго» складу адміністративного правопорушення, а також не досліджено доводів позивача щодо порушення процедури накладення відповідних адміністративних стягнень та прийняття оскаржуваного рішення.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивачем допущено порушення вимог земельного законодавства, що стало підставою для прийняття оскаржуваного припису.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 02 березня 2020 року № 124-ДК призначено проведення перевірки дотриманням земельного законодавства на земельній ділянці в межах Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

За результатами проведеного державного контролю за дотриманням земельного законодавства суб`єктом владних повноважень складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки № 124-ДК/146/АП/09/01/-20 від 17 березня 2020 року.

При цьому, за результатами здійснення заходів державного контролю за дотриманням земельного законодавства при використанні земельних ділянок під об`єктами енергетики в межах території Миколаївського району встановлено, що АТ «Миколаївобленерго» використовує земельні ділянки державної та комунальної власності під об`єктами електроенергетики в межах Миколаївського району Миколаївської області без наявності правовстановлюючих документів. Встановлено самовільне зайняття земельної ділянки державної власності шляхом будівництва та розміщення опор повітряних ліній електропередач поблизу село Нечаяне в напрямі з міста Миколаїв по автошляху М14, в кількості 15 повітряних опор, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України.

За наслідками перевірки суб`єктом владних повноважень прийнято припис № 124-ДК/0092/Пр/03/01-20 від 15 травня 2020 року, яким зобов`язано позивача усунути порушення земельного законодавства в межах Миколаївського району Миколаївської області у 30-денний строк.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого припису позивачем подано до суду даний адміністративний позов.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не порушено вимог законодавства при прийняті оскаржуваного припису, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» визначає правові та організаційні засади надання і використання земельних ділянок для розміщення об`єктів енергетики, встановлення та дотримання правового режиму земель спеціальних зон об`єктів енергетики з метою забезпечення безперебійного функціонування цих об`єктів, раціонального використання земель, а також безпечної життєдіяльності та захисту населення і господарських об`єктів від впливу можливих аварій.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що для будівництва, розміщення та експлуатації об`єктів передачі електричної або теплової енергії земельні ділянки всіх форм власності, за договором з власником чи користувачем земельної ділянки, можуть використовуватися також шляхом встановлення постійних або строкових земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегією суддів встановлено, що за наслідком проведення заходу державного контролю за використанням та охороною земель, Головним управлінням Держгеокадастру України у Миколаївській області виявлено факт використання АТ «Миколаївобленерго» земельних ділянок без правовстановлюючих документів для розміщення опор повітряних ліній електропередач у кількості 15 штук в межах Нечаянської ОТГ Миколаївської області, а саме вздовж автошляху М14.

При цьому, оскаржуваним приписом від 15 травня 2020 року зобов`язано АТ «Миколаївобленерго» усунути виявлені порушення земельного законодавства.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги АТ «Миколаївобленерго», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, на балансі АТ «Миколаївобленерго» з 1977 року знаходиться об`єкт ПЛ-35 кВ Нечаяне-ГНС.

При цьому, із наданих сторонами у справі пояснень вбачається, що саме вказаний об`єкт є повітряною лінією електропередач, яка частково розміщується на 15 опорах вздовж автошляху М 14, перед в`їздом у село Нечаяне.

В свою чергу, АТ «Миколаївобленерго» не надано до суду, а судом не зібрано, жодного доказу, яким можливо підтвердити наявність у АТ «Миколаївобленерго» зареєстрованого права власності або права користування земельними ділянками, які знаходяться безпосередньо під відповідними опорами повітряної лінії електропередач.

Крім того, залишаючи без задоволення адміністративний позов АТ «Миколаївобленерго», судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що листом від 31 січня 2020 року АТ «Миколаївобленерго» повідомлено відповідача про те, що воно обізнане з необхідністю оформлення відповідних земельних ділянок, але у підприємства відсутня можливість одночасного оформлення правовстановлюючих документів на усі земельні ділянки, у межах територій, на яких знаходяться відповідні об`єкти.

Крім того, в листі зазначалось, що оформлення земельних ділянок під вищевказаним об`єктом, заплановано на 2023 рік (а. с. 23).

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не спростовано наявність вищевказаного порушення вимог земельного законодавства та навпаки самостійно визнано останнє.

З іншого боку, доводи апеляційної скарги позивача стосовно того, що оскаржуваний припис має лише загальні посилання на необхідність усунення порушень земельного законодавства, без зазначення вказівки на здійснення конкретних дій, на переконання колегії суддів, є помилковими, так як з аналізу змісту оскаржуваного припису чітко вбачається, що позивачу необхідно оформити (зареєструвати) у встановленому порядку право власності або право користування земельними ділянками безпосередньо під відповідними опорами.

Крім того, апелянт обґрунтовує протиправність оскаржуваного припису тим, що у ньому не зазначено кадастрових номерів, площу та власників земельних ділянок на яких розміщено його опори.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, суб`єктом владних повноважень чітко визначено місце знаходження зазначених опор, визначення якого не заперечується апелянтом.

При цьому, є помилковими посилання апелянта на те, що земельні ділянки біля спірних опор знаходяться у приватній, а не комунальній чи державні власності, так як у межах спірних правовідносин АТ «Миколаївобленерго» має зареєструвати право власності або користування на земельні ділянки, які знаходяться безпосередньо під опорами лінії електропередач, побудованими у 1977 році, а не на ділянки навколо них.

Також, колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта на те, що він не мав обов`язку реєструвати право власності або право користування спірними земельними ділянками у 1977 році, а тому не має його і у даний час, так як такий обов`язок передбачений вищевикладеними вимогами законодавства та виник у позивача не з 1977 року, а з моменту набрання чинності відповідними законами.

Крім того, колегія суддів вважає, що перевірка наявності у діях посадових осіб АТ «Миколаївобленерго» складу адміністративного правопорушення, а також дотримання процедури накладення відповідних адміністративних стягнень не входить до предмету спору у справі.

В свою чергу, посилання апелянта на всі вищевказані недоліки оскаржуваного припису, як на формальні підстави для скасування останнього, без надання жодного доказу стосовно наявності у апелянта права власності або постійного користування земельними ділянками на яких знаходяться відповідні опори ліній електропередач, на переконання колегії суддів, свідчить виключно про намагання апелянта уникнути виконання покладеного на нього обов`язку щодо усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Миколаївобленерго».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.