Справа № 160/4185/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4185/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карвей"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 160/4185/20 (суддя І інстанції Голобутовський Р.З.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карвей"

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.02.2020 № UA110110/2020/00009 та рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2020 № UA110110/2020/300005/1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та прийшов до хибного висновку, що подані позивачем документи до митного оформлення, які підтверджують числові значення складових митної вартості та на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, містять розбіжності, та ненадання декларантом документів згідно зі сформованим відповідачем переліком на підтвердження заявленої митної вартості товару є наслідком відсутності у позивача підстав для скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2020 № UA110110/2020/300005/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2020/00009.

Апелянт вказує, що чинним законодавством не передбачена форма інвойсу та не встановлені вимоги щодо його заповнення, а відсутність в ньому строків поставку не впливає на визначення митної вартості товару. Транспортні витрати підтверджено договором транспортного експедирування від 02.12.2016 № 02/12/2016, укладеним між ТОВ «Ламан Шипинг» та ТОВ «Карвей», довідкою про транспортні витрати від 31.01.2020 № 0191, рахунком - фактурою від 31.01.2020 № LS-4262679, платіжним дорученням від 03.02.2020 № 1320, калькуляцією витрат. Всі розбіжності у документах, що надані позивачем на підтвердження транспортних витрат, не впливають на вартісні показники. Платіжне доручення від 06.09.2020 містить всі необхідні документи, а відсутність у сертифікаті № 20С3202С4727/00001 відомостей щодо виробника не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. У коносаменті допущено логістичну помилку щодо назви судна, що не може бути також підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості товару. Витрат на страхування не було, оскільки товар не застрахований, про що повідомлено відповідача. У зв`язку з вказаним позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що надані позивачем документи не є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та не в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

08.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» (далі позивач, покупець) та фірмою WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD.ADD:NO.3 1 AREA, CAIWAN INDASTRY PART, EHU TOWN, WUXI, JIANGSU, CHINA (далі продавець) укладено Контракт № К_13/2019 (далі Контракт) (а.с. 32-35).

За умовами п. 2.1 предметом Контракту є поставка Продавцем на адресу Покупця автомобільних запчастин в асортименті, номенклатурі та кількості, що вказуються у специфікаціях до цього Контракту. Якість товару, що поставляється по цьому контракту, повинна відповідати якості, що вказана в сертифікатах походження, сертифікатах якості та інших документах на конкретну партію товару.

Відповідно до п. 2.2. Контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах на умовах, передбачених цим контрактом за товар в кількості, асортиментів та строки, визначені в Інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту.

Інвойс узгоджується і підписується сторонами. В Інвойсі до цього контракту вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника і вантажоодержувача, місце призначення товару та інші узгоджені сторонами умови.

Згідно з п. 2.3. Контракту покупець направляє покупцю заявку на поставку партії товару. Продавець упродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки від покупця засобами електронного чи факсимільного зв`язку зобов`язаний її шляхом складання Інвойсу та відправлення підписаного зі свого боку такого Інвойсу покупцю засобами електронного чи факсимільного зв`язку, з обов`язковим складанням оригіналу Інвойсу, чи письмово повідомити про причини неможливості задовольнити заявку покупця.

Відповідно до п. 3.1. Контракту продавець зобов`язаний поставити товар на умовах FOB (Інкотермс-2010).

Продавець бере на себе зобов`язання по завантаженню товару на надані покупцем транспортні засоби в місці поставки і оформленні в митному порядку даного товару.

Місцем призначення поставки і місцем відвантаження транспортних засобів є адреса, яка вказана в Специфікації на окрему партію товару.

Згідно з п. 3.2. Контракту кількість місць, масу, розміри кожної партії товару продавець вказує в пакувальному листі.

Відповідно до п. 4.1. Контракту вартість товару і витрати по його транспортуванню вказуються в Додатках.

Додатки додаються до кожної поставки товару.

Відповідно до п. 11.1 Контракту цей контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 .

Згідно з п. 1. Додаткової угоди від 31.12.2019 № 1 до Контракту від 08.01.2019 № К_13/2019 п. 11. Контракту викладено у такій редакції: «Контракт набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021» (а.с. 31).

Згідно з додатком від 16.12.2019 № 1 до Контракту сторони погодили поставку частини глушників та вихлопних труб, виготовлені з чорних металів для автомобілів: гнучкої труби вихлопу авто з внутрішнім та зовнішнім обплетеннями на загальну суму 6 607, 50 дол. США (а.с. 29).

16.12.2019 згідно з Іnvoice № К19SUWXTYP1125 від 16.12.2019 (а.с. ) фірмою WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD товариству «КАРВЕЙ» здійснено поставку товару «гибкая труба выхлопа авто с внутренней и внешней оплеткой» торгової марки SHIKOO, на загальну суму 6607, 50дол. США та загальною масою 1520 кг на умовах 100% передплати.

07.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» звернулось до Дніпровської митниці Держмитслужби із електронною митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA110110/2020/001982 для здійснення митного оформлення товару: 1. «Частини глушників та вихлопних труб, виготовлені з чорних металів для автомобілів: гнучкий з`єднувальний елемент до вихлопної труби з фітингами ТМ SHIKOO: гнучка труба вихлопу авто з внутрішнім та зовнішнім обплетеннями», за ціною договору 4, 6286дол. США/кг. (а.с. 61)

У графі 22 та 42 МД № UA110110/2020/001982 заявлена митна вартість товару визначена у загальному розмірі 6607,50 дол. США, умови поставки FOB Ningbo (гр. 20).

За митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA110110/2020/001982 товар імпортований на адресу ТОВ «КАРВЕЙ» від відправника/експортера фірми WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD за Контрактом від 08.01.2019 № К_13/2019 на підставі Іnvoice від 16.12.2019 № К19SUWXTYP1125, пакувального листа від 16.12.2019 К19SUWXTYP1125, коносаменту від 26.12.2019№ S-C, автотранспортної накладної СМR від 04.02.2020 № 8263, сертифікату про походження від 07.01.2020 № 20С3202С4727/00001, платіжного доручення від 06.09.2019 № 22, документу про вартість перевезення від 31.01.2020 № 0191, документу про вартість перевезення від 03.02.2020 № 03-02, Додатку № 1 від 16.12.2019 до контракту, Специфікації від 16.12.2019 № 1, договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 02.12.2016 № 02/12/2016.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

1) у складі документів, які надані декларантом до митного оформлення разом з МД сертифікати якості та інші документи, що підтверджують якість товару відсутні;

2) у наданого до митного оформлення інвойс від 16.12.2019 № К19SUWXTYP1125 відсутні відомості щодо виробника та строків поставки, що викликало сумніви щодо здійснення поставки саме від виробника товарів. Також, інвойс не погоджений сторонами контракту, а саме: покупцем: ТОВ «Карвей»;

3) наданий сертифікат походження від 07.01.2020 № 20С3202С4727/00001 не підтверджує якість товару та не містить відомостей щодо виробника;

4) декларантом до митного оформлення документів щодо страхування вантажу та вартості страхування не надано;

5) відповідно до п.4.1 контракту від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019 вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Додатки додаються до кожної поставки товару. Надані до митного оформлення Додаток від 16.12.2019 №1 та специфікація від 16.12.2019 № 1 не містять відомостей щодо вартості витрат на транспортування вантажу;

6) до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті № 22 від 06.09.2019 на суму 6 607,50 доларів США, однак в графі 70 «Призначення платежу» вказаного документа зазначено контракт від 08.01.2019 № КІЗ/2019 та інвойс від 19.08.2019 № К198Ц/УХТУР1125, який до оформлення не надавався, у зв`язку із чим відсутня можливість для ідентифікації вказаного документа із спірною партією товару. Також, надані декларантом банківський платіжний документ не містить жодних відміток банку, що унеможливлює підтвердження достовірності перерахувань коштів;

7) відповідно до п.2.3 контракту від 08.01.2019 № К_13/2019, покупець направляє заявку продавцю на поставку партії товару для її погодження продавцем. До митного оформлення зазначена заява не надана;

8) з метою підтвердження транспортних витрат декларантом до митного оформлення надано договір транспортного експедирування від 02.12.2016 № 02/12/2016, укладений між ТОВ «Ламан Шипинг» та ТОВ «Карвей», довідку про транспортні витрати від 31.01.2020 № 0191 та рахунок - фактуру від 31.01.2020 № LS-4262679. Відповідно до п.1.1 договору ТЕО від 02.12.16 № 02/12/2016, експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Відповідно до п.1/2 договору від 02.02.16 № 02/12/2016 експедитор зобов`язується надати клієнту транспортно-експедиційні послуги у відповідності до вимог Закону України від 01.07.2004 № 1955-ІУ «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Наданий до митного оформлення договір від 02.12.16 № 02 12 2016 не містить умови визначені законом. До митного оформлення декларантом в якості підтвердження числового значення не надані документи, що містять вищезазначену інформацію. Зокрема відповідно до п.1.3 договору від 02.12.16 № 02/12/2016 на кожне конкретне перевезення Клієнт надає Експедитору Заявку, в якій обумовлюється найменування, і кількість вантажу, маршрут та іншу необхідну інформацію, що стосується ТЕО. Однак, декларантом до митного оформлення вказана Заявка не надавалася. Не надавалися декларантом до митного оформлення і документи, що містять відомості щодо переліку погоджених з експедитором послуг та їх вартості;

9) декларантом подано коносамент від 26.12.2019 № S-D в графі «VESSEL AND VOYAGE» зазначено судно «MSC LA SPEZIA V.951W», однак в графі 21 митної декларації № UA110110/2020/001982 вказано інше судно, а саме «MAERSK BINTAN». Вказане може свідчити про наявність не включених до ціни складових митної вартості щодо навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів за межами митної території України, що передбачено частиною 10 статті 58 МКУ.

За результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильності та повнотою визначення декларантом митної вартості та у відповідності до вимог п. 2-3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

11.02.2020 ТОВ «КАРВЕЙ» повідомленням № 11/02 надані пояснення щодо виявлених розбіжностей та надано наступні додаткові документи: інвойс від 19.08.2019 № K19SUWXTYP1125 на передплату, платіжне доручення про сплату транспортно-експедиційних послуг від 03.02.2020 № 1320; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.01.2020 № LS-4262679; копію експортної МД від 20.12.2019 № 16150767; заявку на перевезення від 21.12.2019 № 5; заявка від 16.08.2019 № 000257.

У рамках проведення консультації та за результатом розгляду додатково наданих документів митним органом встановлено, що:

1) декларантом не надано сертифікатів, що підтверджують виробника товарів та не надано роз`яснень щодо наданих документів, які містять розбіжності:

2) зазначені в електронному повідомлені митниці розбіжності щодо судна перевезення не були усунуті;

3) додатково надана МД країни відправлення не містить перекладу, що є порушенням вимог ст.254 МКУ;

4) МД країни експорту містить відомості щодо коносаменту, який не надавався до митного оформлення;

5) надана довідка ТОВ «Ламан Шипинг» від 31.01.2020 № 0191 містить інформацію щодо відсутності страхування вантажу одержувачем (ТОВ «Карвей»), проте вказана можливість страхування передбачена зовнішньоекономічною угодою від 08.01.2019 № К_13/2019, сторонами якої є ТОВ «Карвей» та WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO.,LTD. При цьому, ТОВ «Ламан Шипинг» не є стороною угоди від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019, а має договірні відносини з ТОВ «Карвей» в межах договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 02.12.2016 № 02/12/2016;

6) відповідно до п.4.1 контракту від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019 вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Однак, відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ складовими митної вартості є вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.5.1 контракту від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019 весь товар, що постачається повинен бути упакованим і промаркованим відповідно до технічних умов виробника товарів. Проте, контрактом від 08.01.2019 № К_13/2019 не визначено чи входить у вартість товару вартість упаковки та пакування у зв`язку із чим відсутні необхідні відомості, що підтверджують числові значення заявленої митної вартості;

7) відповідно до п. 11.1 контракту від 08.01.2019 № КІЗ/2019 строк його дії - до 31 грудня 2019 року;

8) на підтвердження заявленого рівня вартості декларантом подано до митного оформлення прайс-лист б/н, однак, він має суб`єктивний характер в розумінні вимог ст. 52 Митного кодексу України, адже містить вартісні характеристики товарів в асортименті відповідно до інвойсу від 16.12.2019 № K19SUWXTYP1125 та не містить відомостей щодо умов поставки.

З урахуванням викладеного відповідачем зроблено висновок, що надані додаткові документи не спростовують виявлені митним органом розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості за оцінюваною партією товару.

13.02.2020 позивачем повідомлено про неможливість надання додаткових документів та завершення митного оформлення МД від 07.02.2020 № UA110110/2020/001982.

За результатом проведеної консультації та у зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Дніпропетровської митниці було обрано другорядний метод визначення митної вартості 2г резервний метод, у зв`язку з чим заявлена митна вартість товару була скоригована, про що митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2020 № UA110110/2020/300005/1 (а.с. 7).

У зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості, позивачу було оформлено картку відмови у митному оформленні товарів № UA110110/2020/00009 (а.с. 8-11).

Товар випущений у вільний обіг за МД № UA1101100/2020/002346 від 13.02.2020 під гарантійні зобов`язання (а.с. 40).

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товару за МД від 07.02.2020 № UA110110/2020/001982 обґрунтовані, відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять суттєві розбіжності, у зв`язку з чим суд погодився з відповідачем щодо непідтвердження достовірності заявленої митної вартості товару за МД від 07.02.2020 № UA110110/2020/001982, тому дії відповідача щодо коригування митної вартості є цілком правомірними. Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом № 2ґ (резервним), тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України. Відтак, рішення про коригування митної вартості від 13.02.2020 № UA110110/2020/300005/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2020/00009 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України (далі МК України, Кодекс) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема для нарахування митних платежів (п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України) .

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України) .

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 4, 5, 9 та 21 ст. 58 Кодексу митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За приписами ч. 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, згідно з МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Колегія суддів зауважує, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За таких обставин, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Згідно зі статтею 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Порядок оформлення картки відмови визначається р. VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 № 1360/21672 (далі Порядок 631).

Згідно з пунктом 7.1. Порядку 631 в усіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття МД, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п. 7.2 Порядку 631).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Так, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

1. Щодо інвойсу від 16.12.2019

інвойс від 16.12.2019 № К19SUWXTYP1125 відсутні відомості щодо виробника та строків поставки, інвойс не погоджений сторонами контракту, а саме: покупцем: ТОВ «Карвей».

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України рахунок-фактура (інвойс) є обов`язковим документом, який подається декларантом на підтвердження заявленого рівня митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що інвойс є видом комерційного рахунку, в якому зазначається сума, що повинна бути сплачена за товар. Інвойс входить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товару у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України. В той же час, інвойс не фіксує здійснення господарської операції, розпорядження або дозвіл на її здійснення, а має інформаційний характер. Чинним законодавством України не встановлена змістовна наповненість інвойсу, відноситься до сфери відання суб`єкта господарювання, при цьому у ньому обов`язково має бути зазначені відомості про цінову характеристику товару. Крім того, прийняття інвойсу для оплати та відсутність заперечень з боку покупця до його змісту свідчить про погодження покупцем ТОВ «Карвей».

Отже відсутність в інвойсі відомостей щодо виробника товару, строків поставки та непогодження інвойсу покупцем жодним чином не впливає на складові митної вартості та не може бути підставою для коригування вартості товару.

2. Стосовно відсутності сертифікату якості та інших документів, що підтверджують якість товару.

Колегія суддів зазначає, що виключний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості, наведений у статті 53 Митного кодексу України.

Серед зазначеного переліку відсутні як сертифікат якості, так і інші документи, що підтверджують якість товару. Тому посилання відповідача на необхідність надання сертифікату якості для визначення митної вартості товару є необґрунтованим.

3. стосовно відсутності документів щодо страхування вантажу та вартості страхування.

Відповідно до пунктів 3.1. Контракту продавець зобов`язаний поставити товар на умовах FOB (Інкотермс-2010).

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс-2010 термін FОВ Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.

За умовами п. 3.5 контракту страхування може проводитись за взаємною згодою покупця та продавця.

Позивача на підтвердження відсутності витрат на страхування посилався на лист ТОВ «Ламан Шиппінг» від 31.01.2020 вих. № 0191 (а.с. 15).

ТОВ «Ламан Шипінг» в рамках договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 02.12.2016 № 02/12/2016 надає послуги з транспортно-експедиторського обслуговування. Відповідно до п.п. 2.2.2 Договору ТОВ «Ламан Шипінг» здійснює за дорученням та за рахунок Клієнта страхування вантажів Клієнта.

Отже, враховуючи наявність договірних відносини між ТОВ «Ламан Шипінг» та позивачем, їх характер та відсутність обов`язкової умови щодо страхування за умовами FОВ, колегія судів вважає, що лист ТОВ «Ламан Шиппінг» від 31.01.2020 є належним доказом на підтвердження відсутності витрат на страхування.

Протилежне відповідачем не доведено.

Колегія суддів також звертає увагу, що Митним кодексом України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування надаються лише у випадку, якщо здійснювалося страхування

З огляду на викладене помилковими є твердження митного органу щодо обов`язку продавця надавати покупцю документи щодо страхування товару.

4. стосовно відсутності заявки продавцю на поставку партії товару для її погодження продавцем.

Колегія суддів вважає безпідставною вимогу митного органу про надання додаткових документів, зокрема, заявки на поставку товарів, подання якої не передбачено ст. 53 МК України, оскільки вказана заявка не містить відомостей, щодо вартості товару, а відтак жодним чином не може підтверджувати його митну вартість.

5. стосовно платіжного доручення в іноземній валюті від 06.09.2019 № 22 на суму 6 607,5 доларів США (а.с. 27).

Дослідивши платіжне доручення, суд встановив, що на ньому міститься відмітка: «Виконано банком СDB 06.09.2019». У графі 70 «Призначення платежу» вказаного документа зазначено контракт від 08.01.2019 № КІЗ/2019 та інвойс від 19.08.2019 № К198Ц/УХТУР1125

Позивач пояснив, що розбіжності в платіжному дорученні щодо посилання на інвойс від 19.08.2019 викликане тим, що це рахунок на передоплату, який було замінено на остаточний інвойс від 16.12.2019, що подавався разом з митною декларацією.

Зазначена обставина унеможливлює ідентифікацію вказаного документа як такого, що стосується саме товару, заявленого до митного оформлення.

6. щодо коносаменту від 26.12.2019 № S-D в графі «VESSEL AND VOYAGE» зазначено судно «MSC LA SPEZIA V.951W», однак в графі 21 митної декларації № UA110110/2020/001982 вказано інше судно, а саме «MAERSK BINTAN».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане може свідчити про наявність не включених до ціни складових митної вартості щодо навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів за межами митної території України, що передбачено частиною 10 статті 58 МКУ.

7. Щодо задекларованих транспортних витрат.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору від 02.12.16 № 02/12/2016 ТОВ «Ламан Шипінг» (експедитор) зобов`язаний організувати за рахунок ТОВ «КАРВЕЙ» (клієнта) транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг експедитора, а також інші умови пов`язані з виконанням цього договору встановлюються за угодою сторін.

Відповідно до п. 4.1.1, 4.1.2 договору перелік послуг, а також вартість послуг встановлюються за згодою Сторін. Експедитор погоджує перелік послуг із Клієнтом перелік додаткових послуг і витрат, оплата яких проводиться при наявності письмово підтвердження Клієнтом вартості цих послуг, витрат.

Водночас, позивачем не надано будь-яких інших документів на погодження ТОВ «Ламан Шипінг» з ТОВ «КАРВЕЙ», як сторін договору, умов перевезення оцінюваного вантажу, погодження виду транспорту, яким буде надано послуги з транспортування, та відомостей про термін виконання послуг експедитором з урахуванням тієї обставини, що договір № 02/12/2016 укладений 02.12.2016 .

Також згідно з пунктом 1.3 договору від 02.12.16 № 02/12/2016 під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша інформація, що стосується організації ТЕО. Заявка подається за 2 тижня до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення.

Проте, заявка від 21.12.2019 № 5 на транспортування та експедирування контейнерів не містить заплановану дату надання вантажу відправником та даних щодо типу транспортних засобів, що унеможливлює узгодження цієї заявки з оцінюваною партією товару. Ця обставини у сукупності з зазначенням іншого судна у коносаменті викликала у митного органу обґрунтовані сумніви в обґрунтованості розміру транспортних витрат.

Відповідно до підпункту 4.1.6. пункту 4.1. договору виконані послуги регламентуються актом виконаних робіт та рахунком експедитора.

Акт виконаних робіт ТОВ «Ламан Шипінг» позивачем не надано ані під час митного оформлення, ані під час судового розгляду справи.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно сумнівів відносно того факту, що згідно з рахунком-фактурою ТОВ «Ламан Шипінг» від 31.01.2020 № LS-4262679 вартість наданих послуг становить 30620,5 грн, з яких: експедиторська винагорода 470 грн та морське перевезення вантажу за межами державного кордону України 30150,5 грн, у той час як згідно із заявкою від 21.12.2019 № 5 на транспортування та експедирування контейнерів вартість послуг ТОВ «Ламан Шипінг» на транспортно-експедиційного обслуговування на території України становить 475,00 USD, вартість послуг з навантажувально-розвантажувальні роботи на території України 210,00 USD.

Доказів сплати позивачем послуг на транспортно-експедиційного обслуговування та послуг з навантажувально-розвантажувальні роботи саме на території України не надано.

Крім того, відповідно до п. 4.1 контракту від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019 вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Додатки додаються до кожної поставки товару. Надані до митного оформлення Додаток від 16.12.2019 № 1 та специфікація від 16.12.2019 № 1 не містять відомостей щодо вартості витрат на транспортування вантажу.

Всі ці обставини у сукупності свідчать про обґрунтованість сумнівів митного органу щодо правильності заявленої митної вартості товару за МД № UA110110/2020/001982 від 07.02.2020 та суттєвих розбіжностей у відомостях, які підтверджують числові значення складових митної вартості.

Як зазначено у пункті 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже зазначалось судом, декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом № 2ґ (резервним), тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені позивачем рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2020/00009 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак, відповідають критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карвей" без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 160/4185/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко