Справа № 420/6560/19
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6560/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (вул.Церковна,29, м.Одеса, 65003) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №, №, № від 27.05.2019 року на підставі акту «Про результати позапланової виїзної перевірки Публічного Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» №812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДФС в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 27.05.2019 р., № від 27.05.2019 р. та № від 27.05.2019 р., які прийняті ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» № 812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року.

стягнути з ГУ ДФС в Одеській області на користь Акціонерного Товариства «Одеська ТЕЦ» суму стягненого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО», код за за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року» від 02.05.2019 р. №812/15-32-14-08/05471158 було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № від 27.05.2019 р. про нарахування штрафу у розмірі 8117210,24 грн. у відповідності до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України за порушення; «відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого п.201.1 п.201.10.ст.201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ Шістнадцять мільйонів двісті тридцять чотири тисячі чотириста двадцять грн. сорок вісім коп.». № від 27.05.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 7 992 614, грн, та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 1980654,00 грн., застосоване за порушення: «п.п.14.1.266 п. 14.1 ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями». № від 27.05.2019 р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 861689,00 грн., застосоване за порушення «п.п.14.1.266 п.14.1 ст. 14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями». При цьому, позивач вказує, що неможливість здійснення своєчасної реєстрації податкових накладних виникла внаслідок об`єктивних причин відсутності необхідної суми на рахунку позивача. Зазначивши, що Постановою КМУ від 18.12.2015 року № 1086 про внесення змін до постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 року, було затверджено в новій редакції «Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», в якому відсутній порядок зарахування коштів (що визначався в п. 17) який був затверджений змінами від 08.10.2014 року №568 до постанови КМУ №217 від 18.06.2014 року. У зв`язку, з тим що був відсутній порядок зарахування коштів, на АТ «Одеська ТЕЦ» був виданий наказ від 31.10.2017 року №177 «Про порядок зарахування коштів», в якому було визначено порядок зарахування коштів від КП «Теплопостачання міста Одеси», які надходять на . рахунки зі спеціальним режимом використання за спожитий природний газ за послуги по виробництву теплової енергії по кожній категорії, враховуючи факт наявності заборгованості КП «Теплопостачання міста Одеси» перед АТ «Одеська ТЕЦ» за минулі періоди по рішенням суду.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні у справі №420/6560/19 призначеному на 20 грудня 2019 року клопотання представника позивача задоволено - надано час ознайомитись з письмовим відзивом на позов з додатками.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 лютого 2020 року 11:00.

В судовому засіданні у справі №420/6560/19 призначеному на 21 лютого 2020 року зупинено розгляду справи до моменту надання представником позивача додаткових письмових доказів по справі та суд призначає наступне судове засідання на 27 березня 2020 року на 11.00 год

У підготовче засідання по справі 420/6560/19 призначеному на 27 березня 2020 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. У зв`язку з введеним карантином суд зупиняє провадження по справі. Про дату та час судового засідання сторін буде повідомлено додаткового після закінчення карантину.

В судовому засіданні у справі №420/6560/19 призначеному на 26 березня 2021 року ухвалено продовжити розгляд справи у письмовому провадженні, рішення по справі буде прийнято 05 квітня 2021 року.

18.12.2019 року (вх.№48327/19) до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що фактично, ПАТ «Одеська ТЕЦ» у грудні 2017 визначало порядок зарахування коштів від КП «ТМО», які надходять на рахунки зі спеціальним режимом використання за спожитий природний газ, за послуги по виробництву теплової енергії по кожній категорії, в період нарахування послуг, тобто, за правилами першої події, а саме, по даті відвантаження товарів (робіт, послуг). Відповідно архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (СРПН). ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року не виписувало та не реєструвало податкові накладні на адресу КП «ТМО». Таким чином, за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року ПАТ «Одеська ТЕЦ» не виписувало та не реєструвало податкові накладні на адресу КП «ТМО» за касовим методом, на суму ПДВ 16 234 420,48 грн., чим порушено п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України. За даними підсистеми «Система співставлення сум податкових зобов`язань та податкового кредиту» АІС «Податковий блок» по взаємовідносинах ПАТ «Одеська ТЕЦ» з контрагентом КП «ТМО» рахується розбіжність за грудень 2017 року на суму ПДВ 7 450 117,88 грн. У результаті вказаних порушень, на порушення п.п.14.1.266 п. 14.1 ст.14, ст.14, її.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, встановлено заниження ІІДТ «Одеська ТЕЦ» податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету, за грудень 2017 року, на суму 8784303 грн. Також у зв`язку з вище викладеним до позивача застосовано штрафні санкції передбачені ПК України.

24.12.2019 року (вх.№49281/19) до суду від відповідача позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що період, за який мали бути зареєстровані податкові накладні з ПДВ для КП «Теплопостачання міста Одеси», а саме грудень 2017 року припадав на період, коли АТ «Одеська ТЕЦ» була визнана банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. А відповідно до вимог ст, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 58 Конституції України, під час ліквідаційної процедури у боржника не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, та здійснити поповнення спеціального рахунку з ПДВ АТ «Одеська ТЕЦ» не мало права, оскільки б порушило черговість задоволення кредиторських вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» (АТ «Одеська ТЕЦ» - далі), , знаходиться за адресою: 65003, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Церковна, будинок 29, здійснює наступні види діяльності (за КВЕД): 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 35.11 Виробництво електроенергії (основний); 35.13 Розподілення електроенергії; 35.14 Торгівля електроенергією; 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.2016 року у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010, зокрема, визнано банкрутом ПАТ «Одеська ТЕЦ», відкрито відносно ПАТ «Одеська ТЕЦ» ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців до 13.12.2017 року включно.

15.01.2019 року ухвалою Господарського суду Одеської області закрито провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про визнання банкрутом ПАТ «Одеська ТЕЦ», скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів та припинено процедуру ліквідації ПАТ «Одеська ТЕЦ»

На підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області від 15.04.2019 року №2048/14-07 - заступнику начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Перекопській Олені Миколаївні та від 15.04.2019 року №2949/14-07 - головному державному ревізору-інспектору відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Савчуку Денису Олександровичу.

Згідно п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20. пп. 78.1.9 п. 78.1 ст.78. п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 12.04.2019 №2811, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" код за (скорочена назва ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ"), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-покупцем КП «ТМО». код за , за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО», в якому встановлено порушення:

1. п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2017 року у сумі 7922614 грн.

2. п.120 1.2 ст. 120 1 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI, із змінами і доповненнями.

3. п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 19 Декларації), за грудень 2017 року у розмірі 861689 грн.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО», код за за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року» від 02.05.2019 р. №812/15-32-14-08/05471158 було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 27.05.2019 р. про нарахування штрафу у розмірі 8117210,24 грн. у відповідності до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України за порушення; «відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого п.201.1 п.201.10.ст.201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ Шістнадцять мільйонів двісті тридцять чотири тисячі чотириста двадцять грн. сорок вісім коп.»;

№ від 27.05.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 7 992 614, грн, та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 1980654,00 грн., застосоване за порушення: «п.п.14.1.266 п. 14.1 ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями»;

№ від 27.05.2019 р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 861689,00 грн., застосоване за порушення «п.п. 14.1.266 п.14.1 ст. 14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями».

Винесення вказаних податкових повідомлень-рішень і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п. 75.1.1. п.,75.1, ст. 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п. 78.4, 78.8 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.1 ст. 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За змістом пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1. ст.44 ПК України).

Положеннями п.44.2. ст.44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п.44.6. ст.44 ПК України).

Пункт 185.1 ст.185 ПК України визначає об`єкт оподаткування ПДВ. Зокрема, до об`єкту оподаткування включаються:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що за операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

- газу, який постачається для потреб населення;

- електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених ст. 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень ст. 189 цього Кодексу.

У разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (п. 189.1 ст. 189 ПК України).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України регламентовано, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі придбання товарів, використаних у подальшому з метою проведення ремонтно-будівельних робіт на об`єктах, які належать до необоротних активів, дає підстави для формування податкового кредиту.

Між тим, за змістом п. 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Отже, відповідно до правил Податкового кодексу України, платник податків має право на податковий кредит із ПДВ у сумі податку, сплаченого (нарахованого) у вартості послуг із ТО, ремонту та поліпшень, а також у вартості запчастин, матеріалів і т.п., придбаних для виконання даних робіт за правилом першої події.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги». З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією. Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року нарахувало податкові зобов`язання по виробництву теплової енергії для КП «ТМО» за касовим методом частково:

Від КП «ТМО» на рахунки ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 01.12.2017р. по 31.12.2017року зараховано 97 406 522,90 грн., в т. ч. ПДВ 16 234 420,48 грн.

Відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України: «Тимчасово, до 1 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.».

Згідно даної норми ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року нарахувало податкові зобов`язання по виробництву теплової енергії для КП «ТМО» за касовим методом частково, а саме, на суму ПДВ 7 450 117,88 грн. Нарахування таких зобов`язань відбувається за категоріями споживачів - бюджетні організації, населення, релігійні організації та інші споживачі.

Фактично, ПАТ «Одеська ТЕЦ» у грудні 2017 визначало порядок зарахування коштів від КП «ТМО», які надходять на рахунки зі спеціальним режимом використання за спожитий природний газ, за послуги по виробництву теплової енергії по кожній категорії, в період нарахування послуг, тобто, за правилами першої події, а саме, по даті відвантаження товарів (робіт, послуг).

Відповідно архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (СРПН). ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року не виписувало та не реєструвало податкові накладні на адресу КП «ТМО».

Таким чином, за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року ПАТ «Одеська ТЕЦ» не виписувало та не реєструвало податкові накладні на адресу КП «ТМО» за касовим методом, на суму ПДВ 16 234 420,48 грн., чим порушено п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.201.1. п.201.10 ст.201, п.44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, яким встановлено:

п. 14.1.266. касовий метод для цілей оподаткування - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Судом враховується, що відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 02.02.2016 року № 2097/6/99-95-42-01-16-01 зазначено, що якщо перераховані в пункті 44 підрозділу 2 розділу XX Кодексу товари/послуги фактично були поставлені до 1 січня 2016 року, а оплата за таке постачання надходить після вказаної дати, то податкові зобов`язання на дату надходження коштів у рахунок оплати поставлених до 1 січня 2016 року товарів/послуг повторно не нараховуються та податкові накладні не складаються, оскільки податкові зобов`язання за такими операціями мали бути визначені на дату фактичного постачання таких товарів/послуг за правилом "першої події.

Враховуючи вказані норми, АТ «Одеська ТЕЦ» з 01.01.2016 року нараховує податкові зобов`язання та податковий кредит по виробництву теплової енергії для КП «Теплопостачання міста Одеси» за касовим методом. Нарахування таких зобов`язань відбувається за категоріями споживачів - бюджетні організації, населення, релігійні організації та інші споживачі.

Оплата за вироблену теплову енергію з боку КП «Теплопостачання міста Одеси» здійснюється АТ «Одеська ТЕЦ» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217, ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання», шляхом перерахування коштів на рахунки зі спеціальним режимом використання.

Відповідно до Постанови КМУ №217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» визначається механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу та електрогенеруючих організацій (якою є, в даному випадку, АТ «Одеська ТЕЦ»),

Враховуючи категорії споживачів КП «Теплопостачання міста Одеси» (бюджетні організації, населення, релігійні організації та інші споживачі) з боку АТ «Одеська ТЕЦ» відбувалося зарахування коштів від КП «Теплопостачання міста Одеси» на рахунки зі спеціальним режимом використання згідно вимог постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 року зі змінами.

Відповідно до п. 17 Постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 (із змінами внесеними постановою від 08.10.2014 року №568) встановлено, що кошти, які уповноважений банк за реєстром нормативів перераховує на спеціальні рахунки гарантованого постачальника за природний газ та теплогенеруючих організацій за теплову енергію, ураховуються сторонами як оплата за природний газ і теплову енергію, які споживалися, по-перше, - у місяці, в якому вперше встановлено нормативи, по-друге, - у місяці, наступному за місяцем, в якому вперше встановлено нормативи, і далі - в такому ж порядку залежно від наявності заборгованості за відповідні місяці.

У разі коли сума коштів, що надійшла за реєстром нормативів на спеціальні рахунки гарантованого постачальника або теплогенеруючої організації наростаючим підсумком з місяця, в якому вперше встановлено нормативи, перевищує вартість спожитого природного газу або спожитої теплової енергії наростаючим підсумком із зазначеного місяця, сума такого перевищення враховується сторонами як оплата за природний газ і теплову енергію, які споживалися до місяця, в якому вперше встановлено нормативи.

Постановою КМУ від 18.12.2015 року № 1086 про внесення змін до постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 року, затверджено в новій редакції «Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», в якому відсутній порядок зарахування коштів (що визначався в п. 17) який був затверджений змінами від 08.10.2014 року №568 до постанови КМУ №217 від 18.06.2014 року.

31.10.2017 року АТ «Одеська ТЕЦ» видано наказ від 31.10.2017 року № 177 «Про порядок зарахування коштів».

У вказаному наказі визначено порядок зарахування коштів від КП «Теплопостачання міста Одеси», які надходять на рахунки зі спеціальним режимом використання за спожитий природний газ за послуги по виробництву теплової енергії по кожній категорії, враховуючи факт наявності заборгованості КП «Теплопостачання міста Одеси» перед АТ «Одеська ТЕЦ» за минулі періоди по рішенням суду.

Відповідно до вказаного наказу було визначено порядок погашення заборгованості, стягненої за рішенням суду, в порядку її виникнення, а саме починаючи з заборгованості, що і виникла раніше. Згідно цього наказу також було визначено стягнену по рішенню суду заборгованість, яка виникла в період з 01.01.2016 року, по якій дата виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту визначається за касовим методом.

Як встановлено актом перевірки з 1 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року від КП «Теплопостачання міста Одеси» на рахунки АТ «Одеська ТЕЦ» було зараховано 97 406 522,90 грн., в т. ч. ПДВ 16 234 420,48 грн. на виконання рішень судів

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем враховуючи наказ від 31.10.2017 року № 177 «Про порядок зарахування коштів» (де було | визначено порядок зарахування коштів за категоріями споживачів), відсутність в призначеннях > платежів чітко визначеного періоду погашення заборгованості, лист Державної фіскальної служби України від 02.02.2016 року № 2097/6/99-95-42-01-16-01, наступним чином було здійснено [ зарахування коштів за категоріями споживачів та визначено наступним чином податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ (що в сумі складають - 16 234 420, 48 грн.), з яких:

- по категорії бюджет було зараховано 11 143 007,14 (в т.ч. ПДВ 1 857 167, 85 грн.) гривень на погашення заборгованості за опалювальний сезон 2011-2012 р.р. згідно рішення суду від 17.12.2013 року №916/196/13-г та 23 858 784,07 (в т.ч, ПДВ 3 976 464, 01 грн.) гривень на погашення, заборгованості за опалювальний сезон 2012-2013 р.р. згідно рішення суду від 13.05.2014 року №916/1573/13, за якими згідно чинного на момент постачання послуги законодавства 1 податкові зобов`язання нараховані, а податковий кредит КП «ТМО» вже отриманий в період нарахування за правилами першої події, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ, а саме по даті відвантаження товарів (робіт, послуг);

- по категорії населення було зараховано 14 709 556,57 (в т.ч. ПДВ 2 451 592, 76 грн.) * гривень на погашення заборгованості за опалювальний сезон 2012-2013 р.р. згідно рішення суду від 13.05.2014 року №916/1573/13, за якими згідно чинного на момент постачання послуги , законодавства податкові зобов`язання нараховані, а податковий кредит КП «ТМО» вже отриманий в період нарахування за правилами першої події, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ, а саме по даті відвантаження товарів (робіт, послуг);

- по категорії релігія було зараховано 17 250,76 (в т.ч. ПДВ 2 875, 13 грн.) гривень на погашення заборгованості за опалювальний сезон 2014-2015 р.р. згідно рішення суду від 28.09.2015 року №916/2932/15, за якими згідно чинного на момент постачання послуги законодавства податкові зобов`язання нараховані, а податковий кредит КП «ТМО» вже отриманий в період нарахування за правилами першої події, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ, а саме по даті відвантаження товарів (робіт, послуг);

- по категорії інші було зараховано 2 442 127,52 (в т.ч. ПДВ 407 021, 25 грн.) гривень на погашення заборгованості за опалювальний сезон 2013-2014 р.р. згідно рішення суду від 14.10.2014 року №916/3021/14, за якими згідно чинного на момент постачання послуги законодавства податкові зобов`язання нараховані, а податковий кредит КП «ТМО» вже отриманий в період нарахування за правилами першої події, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ, а саме по даті відвантаження товарів (робіт, послуг).

На погашення послуг за гідравлічні випробування отримано за жовтень 2017 року -535 089,54 (в т.ч. ПДВ 89 181, 60 грн.) гривень (згідно платіжного доручення від 01.12.2017 №53568049) податковий кредит був отриманий КП «ТМО» в жовтні 2017 року, в періоді нарахування послуги за правилами першої події, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ, а саме по даті відвантаження товарів (робіт, послуг), оскільки при нарахуванні податкового кредиту з ПДВ по послугам «гідравлічні випробування» не застосовується касовий метод, оскільки касовий метод застосовується до постачання теплової енергії, якими не є гідравлічні випробування.

Згідно платіжного доручення від 21.12.2017 №39 в суму 44 700 707,30 (в т.ч. ПДВ 7 450 117,88 грн.) гривень було зазначено призначення платежу - «часткове погашення заборгованості по рішенню суду від 17.07.2017 року по справі №916/1013/17». Рішенням суду від 17.07.2017 року в справі № 916/1013/17 було стягнено заборгованість за опалювальний сезон 2016-2017 років, тобто за період, коли вже мав застосовуватись касовий метод.

Отже, враховуючи наказ № 177 від 31.10.2017 року, визначення з боку КП «Теплопостачання міста Одеси» призначення платежу, лист Державної фіскальної служби України від 02.02.2016 року № 2097/6/99-95-42-01-16-01, кошти, отримані в грудні 2017 року в сумі 44 700 707,30 грн., в т.ч. ПДВ 7 450 117,88 грн. було направлено на погашення заборгованості, яка виникла в період з 01,01.2016 року (в якому дата виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту визначається за касовим методом), що було стягнено рішенням суду від 17.07.2017 року в справі №916/1013/17.

Саме тому були нараховані податкові зобов`язання на суму 7450117,88 грн. за грудень 2017 року по господарській операції з виробництва теплової енергії для КП «Теплопостачання міста Одеси», що наведені АТ «Одеська ТЕЦ» в податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року у Додатку № 5 до цієї податкової декларації по касовому методу, а 8 784 302, 60 грн. було визнано податковими зобов`язаннями з ПДВ та задекларовано за правилом першої події - відвантаження товару в минулих періодах (до 01.01.2016 року), коли було саме відвантаження товару, а підстав для повторного визнання податкових зобов`язань з ПДВ, немає.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

До цього ж зазначимо, що відповідно до пункту 22.1 статті 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно з пунктом 23.2 статті 23 ПК України база оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

У випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків (пункту 23.3 статті 23 ПК України).

В даному випадку господарські операції за один і той самий період між АТ «Одеська ТЕЦ» та КП «Теплопостачання міста Одеси», що є об`єктом оподаткування не може утворювати кілька баз оподаткування для одного податку.

Повторне визначення об`єкта оподаткування, бази оподаткування та податкового зобов`язання з ПДВ порушує вищезазначений принцип.

Враховуючи вказане, Позивачем було вірно нараховано податкові зобов`язання 7 450 117,88 грн. за грудень 2017 року, що наведені АТ «Одеська ТЕЦ» в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року по касовому методу, при цьому не було завищено розміру від`ємного значення суми ПДВ на 861 689 грн. та не було допущено заниження податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2017 року у сумі 7 922 614 грн. Тому у податкового органу не було підстав для зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 861 689, 00 грн., донарахування податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2017 року у сумі 7 922 614 грн. та відсутні підстави для нарахування штрафу в сумі 1 980 654,00 грн. (25% від донарахованих податкових зобов`язань); та для нарахування штрафу у розмірі 8 117 210,24 грн. у відповідності до пункту120-1.2 статті 120-1 ПК України за відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних.

Як встановлено судом Постановою Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2016 року по справі № 17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 визнано банкрутом Публічне акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» () та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15 січня 2019 року по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 закрито провадження по справі про визнання банкрутом ПАТ «Одеська ТЕЦ», скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів та припинено процедуру ліквідації ПАТ «Одеська ТЕЦ».

Слід зазначити, що приймаючи вказану ухвалу Господарський суд Одеської області керувався п.4.3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Відповідно до абз.2 п.4.3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

З аналізу наведеного вбачається, що до підприємства не може бути застосовано жодних штрафних санкцій (крім виключень, визначених абз.3 п.4.3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону), в тому числі і за порушення податкового законодавства у вигляді пропуску терміну реєстрації податкових накладних, після прийняття судом рішення про припинення провадження у справі про банкрутство.

Слід наголосити, що припинення провадження у справах про банкрутство державних підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, за своєю сутністю не свідчить про стабілізацію фінансово-господарського стану такого підприємства та готовність його до повноцінного функціонування, натомість направлено на сприяння успішної реалізації процедури приватизації відповідного підприємства, що було б зробити значно важче без введення вказаного «мораторію» на застосування штрафних санкцій, оскільки боргове навантаження, в тому числі і в розумінні податкового законодавства, такого підприємства лише зростало б.

З огляду на зазначене та з урахуванням тієї обставини, що спірні податкові повідомлення-рішення було прийнято 27 травня 2019 року, тобто вже після набрання ухвалою Господарського суду Одеської області від 15 січня 2019 року про закриття провадження по справі про визнання банкрутом ПАТ «Одеська ТЕЦ» законної сили, суд приходить до висновку про відсутність законодавчо визначених можливостей для застосування штрафних санкцій до позивача згідно ст.120-1.1 ПК України.

Суд зазначає, що дійсно актом перевірки встановлено порушенняп.120 1.2. ст.120 1 Податкового Кодексу України, а саме, відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання, тягне за собою накладення на платника податку, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу на суму ПДВ 16 234 420,48 грн.

Разом з тим, відповідно до п.1.3 ст.1 ПК, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В контексті даних спірних правовідносин та предмету позову, ключовою обставиною є саме момент застосування штрафних санкцій до АТ в період процедури банкрутства та після припинення процедури його ліквідації за ухвалою Господарського суду Одеської області від 15 січня 2019 року.

Як було зазначено вище, постановою Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2016 року по справі № 17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 визнано банкрутом Публічне акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» () та відкрито ліквідаційну процедуру.

Також, в п.10 та 11 резолютивної частини вказаної постанови судом вирішено вважати строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута таким, що настав (у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури); припинити нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Положеннями ст.38 Закону передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

виконання зобов`язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

З наведеного вбачається, що нарахування штрафних санкцій, зокрема, згідно податкового законодавства, по зобов`язанням строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 лютого 2018 року справа №823/78/15. Так, у вказаній постанові було зазначено, що застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно податкових повідомлень-рішень від 08 вересня 2014 року та від 09 вересня 2014 року після прийняття господарським судом Черкаської області постанови про визнання КП «Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту» Черкаської обласної ради банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є протиправним.

В той же час, у даній справі, АТ з 2016 року по січень 2019 року було визнано банкрутом та знаходилося у стані ліквідації і на нього розповсюджувалися обмеження, визначені ст.ст.37,38 Закону, а після закриття провадження про банкрутство у січні 2019 року (не у зв`язку з ліквідацією чи відновленням платоспроможності, а за спеціальною процедурою у зв`язку прийняттям рішення про приватизацію державного майна) на АТ розповсюджувалися обмеження, передбачені п.4.3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Суд приймає до уваги, що у період, за який мали бути зареєстровані податкові накладні з ПДВ для КП «Теплопостачання міста Одеси», а саме грудень 2017 року припадав на період, коли АТ «Одеська ТЕЦ» була визнана банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. А відповідно до вимог ст, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 58 Конституції України, під час ліквідаційної процедури у боржника не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, та здійснити поповнення спеціального рахунку з ПДВ АТ «Одеська ТЕЦ» не мало права, оскільки б порушило черговість задоволення кредиторських вимог, крім того, судом враховано, що кошти які у вказаний період надходили на спеціальний рахунок позивача зараховувалися в погашення боргу за попередні періоди та на виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (вул.Церковна,29, м.Одеса, 65003) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №, №, № від 27.05.2019 року на підставі акту «Про результати позапланової виїзної перевірки Публічного Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» №812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 27.05.2019 р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» № 812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 27.05.2019 р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» № 812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 27.05.2019 р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Одеська ТЕЦ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом покупцем КП «ТМО» № 812/15-32-14-08/05471158 від 02.05.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) на користь Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (вул.Церковна,29, м.Одеса, 65003, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5763 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко