Справа № 240/10672/20
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10672/20

Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

31 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області), в якому просила:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 29.01.2014 по 30.06.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 24.07.2019.

Ухвалою від 30.09.2020 позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивачкою не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою від 07.12.2020 року позов залишено без розгляду, на підставі ч.3 ст.123 КАС України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що при отриманні коштів на виконання постанови Народницького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1277/14-а у останньої не було відомостей про складові виплаченої грошової суми та чи включено до неї компенсацію втрати частини доходів. Про порушення своїх прав позивачка дізналася з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2020.

02.03.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

За правилами п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки позивачкою пропущено строк звернення до суду та у встановлений в ухвалі строк не повному обсязі усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 30.09.2020-не надано доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами 1-3 статті 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже законом, крім загальних встановлено і спеціальні строки звернення до суду.

Згідно зі ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, з матеріалів справи слідує, що постановою Народницького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1277/14-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014, зокрема зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території радіоактивного забруднення, (ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), за період з 29.01.2014 року по 30.06.2014 року, у розмірі, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, визначеним Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням виплачених коштів та здійснити перерахунок і провести виплату останній додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, (ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), за період з 29.01.2014 року по 30.06.2014 року, із розрахунку 30 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням виплачених коштів.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем 24.07.2019 позивачці перераховано грошові кошти в розмірі 19136,76 грн., а з даним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 10 липня 2020 року.

В обґрунтування поважності пропуску вказаного вище строку позивачка зазначає про те, що про невиплату їй компенсації втрати частини доходів, остання дізналася з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2020.

В той же час, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 30 вересня 2020 року судом зазначено, що про невиплату компенсації ОСОБА_1 повинна була дізнатись при отриманні коштів, виплачених на виконання рішення суду у справі №284/1277/14-а, а саме-24.07.2019.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що постановою Народницького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1277/14-а не визначено суму, яка підлягає виплаті позивачці, а сам факт перерахунку коштів на картковий рахунок останньої не може свідчити про об`єктивну можливість ОСОБА_1 дізнатися про складові виплаченої їй суми, в тому числі компенсації, що є предметом спору у даній справі.

Слід зазначити, що відповідний розрахунок виплачених позивачці сум міститься в матеріалах пенсійної справи, в той час як банківська виписка по картковому рахунку вказану вище інформацію не містить.

Матеріали справи свідчать, що з метою встановлення факту виплати або невиплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області і відповідь отримала лише 05.03.2020.

Таким чином, позивачці достовірно стало відомо про те, що сума компенсації втрати частини доходів не була їй виплачена лише з вищезазначеної відповіді, тому колегія суддів дійшла висновку, що початок перебігу строку звернення до суду слід обчислювати саме з вказаної дати.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у справі Bellet v. France, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідивши всіх обставин, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, поважними.

За правилами частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 122, 123, 169, 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.