Справа № 420/1220/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від 19.07.2016 року №22369-13 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 25 000 гривень;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від 20.07.2016 року №22421-13 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 25 000 гривень;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від 21.12.2017 року №11064951 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 6250,00 гривень;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від 04.05.2018 року №0-1552 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 25 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відносно неї було винесено податкові повідомлення-рішення про сплату транспортного податку з фізичних осіб: за 2016 рік № 22369-13 від 19.07.2016 року на суму 25000,00 грн. та № 22421-13 від 20.07.2016 року на суму 25000,00 грн.; за 2017 рік № 11064951 від 21.12.2017 року на суму 6250,00 грн.; за 2018 рік № 0-1552 від 04.05.2018 року на суму 25000,00 грн.

Позивач вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

Відповідач під час нарахування транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік протиправно визначив середньоринкову вартість належних позивачу легкових автомобілів без витребування та необхідного врахування інформації щодо фактичного пробігу цих транспортних засобів, який фактично був вищим, ніж офіційні показники нормативного середньорічного пробігу ідентичних транспортних засобів. А тому відповідач неправомірно дійшов висновку, що належні позивачу автомобілі підпадають під ознаки об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Стосовно транспортного податку за 2017 рік позивач зазначає, що за інформацією, розміщеною на сайті Мінекономрозвитку в Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 року зазначені автомобілі марки Land Rover Discovery, з об`ємом двигуна тільки три літри, а належний позивачу автомобіль марки Land Rover Discovery, має об`єм двигуна 2993 куб. см, тобто 2,993 літри, що менше, ніж було передбачено для справляння транспортного податку з автомобіля цієї марки.

Стосовно транспортного податку за 2018 рік позивач зазначає, що протягом 2018 року вона залишалась зареєстрованою за місцем проживання у місті Києві, а тому в силу положень п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України відповідач як контролюючий орган у 2018 році також не мав повноважень обчислювати мені будь-які суми податків та ухвалювати податкове повідомлення-рішення на сплату транспортного податку.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.03.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до відомостей, отриманих від органів внутрішніх справ, за ОСОБА_1 у 2016 році рахувались легкові автомобілі PORSCHE CAYENNE, об`єм двигуна - 2967 куб. см. державний номер НОМЕР_1 , рік випуску автомобіля 2012 та VOLVO ХС90, об`єм двигуна - 1969 куб. см. державний номер НОМЕР_2 , рік випуску автомобіля 2015.

Автомобілі, із вказаними характеристиками, зазначені у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 році, наданому Мінекономрозвитку до ДФС, протягом 5 років, з року випуску.

Крім того, відповідно до інформаційної бази даних встановлено, що за фізичною особою ОСОБА_1 у 2017-2018 роках зареєстровано автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна - 2993 куб. см. державний номер НОМЕР_3 , тип пального - дизель, рік випуску автомобіля 2017.

Середньоринкова вартість транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування у 2017 року складала - 1 200 000,00 грн., та відповідно у 2018 році - 1 396 125,00 грн. Згідно переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, який розміщено на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, 2017 року випуску, об`єм двигуна 3 литри, дизель - підлягає оподаткуванню на 1 січня 2017 року - до 2 років, та відповідно на 1 січня 2018 року - до 2 років.

На підставі зазначеного, ГУ ДФС в Одеській області вважає, що ним правомірно було сформовано та направлено Позивачу податкові повідомлення-рішення, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

За ОСОБА_1 у 2016 році зареєстровані легкові автомобілі PORSCHE CAYENNE, об`єм двигуна - 2967 куб. см. державний номер НОМЕР_1 , рік випуску автомобіля 2012 та VOLVO ХС90, об`єм двигуна - 1969 куб. см. державний номер НОМЕР_2 , рік випуску автомобіля 2015.

19.07.2016 року та 20.07.2016 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.267.6.2 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, винесено податкові повідомлення-рішення №22369-13 та №22421-13 відповідно, щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі по 25000 грн.

У 2017-2018 роках за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна - 2993 куб. см. державний номер НОМЕР_3 , тип пального - дизель, рік випуску автомобіля 2017.

21.12.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.267.6.2 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення №11064954, щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 6250 грн.

04.05.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.267.6.2 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення №09-1552, щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Не погоджуючись з зазначеним податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою про їх скасування.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п. 267.4 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України).

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України закріплено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Вимоги до об`єкта оподаткування (як елемента транспортного податку) було змінено Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності 01.01.2016 року.

До внесення змін об`єктом оподаткування були легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мали об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Після внесення змін об`єктом оподаткування стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті";

Суд зазначає, що зміни до об`єкта оподаткування транспортним податком внесено пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду (2016 рік), в якому такі нові правила застосовуються.

Базовий податковий (звітний) період у відповідності до п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України дорівнює календарному року.

Враховуючи, що бюджетний період для всіх бюджетів становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, бюджетним періодом, в якому починає застосовуватися транспортний податок до об`єктів оподаткування, визначених відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, є 2017 рік.

Відповідно до ст.7 Податкового кодексу України об`єкт оподаткування є обов`язковим елементом будь-якого податку, що дозволяє дійти висновків, що при внесенні змін до об`єкту оподаткування такі зміни повинні застосовуватись з урахуванням приписів пп.4.1.9 п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Як встановлено судом, та зазначено вище, на підставі Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015року, до п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України внесено зміни з 01.01.2016року, у зв`язку з чим, на думку суду, застосування контролюючим органом положень Податкового кодексу України, з урахуванням внесених змін, з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2017року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у позивача у 2016 році обов`язку зі сплати транспортного податку, а тому податкові повідомлення-рішення №22369-13 від 19.07.2016 року та №22421-13 від 20.07.2016 є протиправним та підлягають скасуванню.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 21.12.2017 року №11064951 та від 04.05.2018 року №0-1552 суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції чинній на 01.01.2017 року) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального". Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить - 3200 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. (3200 грн. * 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить - 3723 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн. (3723 грн. * 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Відповідно до п. 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

Згідно п. 13 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Таким чином, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2017 та 2018 роках з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 та 2018 роках.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року по справі № 820/4054/17, в постанові від 29 березня 2018 року по справі № 820/3032/17, в постанові 08 серпня 2018 року по справі № 813/3073/17.

Як встановлено судом, за позивачем зареєстровано автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна - 2993 куб. см. державний номер НОМЕР_3 , тип пального - дизель, рік випуску автомобіля 2017.

Як вбачається з оприлюднених Мінекономрозвитку переліків легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 та 2018 роках на офіційному веб-сайті, зазначено автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна 3.0, тип пального - дизель, рік випуску до 2 років.

Таким чином, позивачу 2017 та 2018 роках є платником транспортного податку за належний їй автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна - 2993 куб. см. державний номер НОМЕР_3 , тип пального - дизель, рік випуску автомобіля 2017.

Щодо твердження позивача щодо того, що в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 та 2018 роках наявний автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, об`єм двигуна - 3 літри, а належний їй має об`єм двигуна - 2993 см. куб. суд зазначає, що у зазначених переліках об`єм циліндрів двигуна автомобілів зазначено з урахуванням заокруглення.

При цьому суд відхиляє доводи позивача, що вона була зареєстрованою за місцем проживання у місті Києві, оскільки позивачем на підтвердження зазначених обставин до суду не було надано відповідних доказів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень-рішень від 21.12.2017 року №11064951 та від 04.05.2018 року №0-1552

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.07.2016 року №22369-13 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 25 000 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 20.07.2016 року №22421-13 про застосування до ОСОБА_1 зобов`язань з транспортного податку у сумі 25 000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук