Справа № 824/766/18-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/766/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

23 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Драчук Т. О. ,

за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Поляк М.В.

представника відповідача та третьої особи: Попова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача- ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача- ОСОБА_2 , в якому з урахуванням доповнення до позовної заяви, просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26.07.2018 № 1333 про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 ;

-поновити ОСОБА_1 на посаді Чернівецького міського голови з 26.07.2018;

-стягнути з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та всі судові витрати;

-допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Чернівецького міського голови та стягнення заробітної плати на його користь в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019, адміністративний позов задоволено повністю:

-визнано протиправним та скасовано рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26.07.2018 № 1333 про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1

-поновлено ОСОБА_1 на посаді Чернівецького міського голови з 26.07.2018;

-стягнуто з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 296 555,82 грн.;

-рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Чернівецького міського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць - допущено до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 17 липня 2020 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 824/766/18-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції Чернівецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до розпорядження голови Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року №46-Р адміністративну справу № 824/766/18-а на підставі п.4 ч.1, ч.2, ч.7 ст.29 КАС України, для подальшого розгляду передано до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відповідно до частин 2 та 3 статті 79 України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію, закони України, права і свободи громадян та не забезпечує здійснення наданих йому повноважень. Отже законодавцем чітко визначено підстави дострокового припинення повноважень міського голови за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Позивач вказує, що заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що дії міського голови ОСОБА_1 формально підпадають під ознаки порушення Конституції, законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих йому повноважень", які на думку останнього, є достатніми для прийняття оскаржуваного рішення.

Проте, на переконання апелянта, депутати міської ради, які проголосували за дострокове припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 , формально підійшли до вирішення цього питання, оскільки рішення Чернівецької міської ради від 26 липня 2018 року № 1333 не містить конкретних підстав дострокового припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 , і правова невизначеність цього акта порушує право позивача на ефективний захист, оскільки останньому не відомо за які порушення достроково припинено його повноваження.

Також скаржником зауважено, що відповідачем в порушення ч.4 ст.70 Регламенту Чернівецької міської ради VІІ скликання №105, у мотивуючій частині рішення не зазначено обставин, якими викликана необхідність прийняття рішення про дострокове припинення повноважень міського голови; не зазначена інформація про виконавців та ким вноситься проект; перелік осіб, якими погоджено цей проект, дата громадського обговорення, не додано необхідних документів до проекту рішення, а тому висновки суду про те, що в оскаржуваному рішенні чітко зазначені підстави дострокового припинення повноважень міського голови є помилковими та не відповідають дійсності.

При цьому, апелянтом звернуто увагу, що необхідним є з`ясування судом процесуального статусу суб`єкта підготовки проекту рішення, оскільки дані обставини мають безпосереднє значення для встановлення наявності або відсутності конфлікту інтересу в діях третьої особи на стороні відповідача секретаря міської ради ОСОБА_2 .

Так, автором проекту оскаржуваного рішення є ОСОБА_2 , який згідно рішення 43 сесії Чернівецької міської ради VІІ скликання обраний секретарем Чернівецької міської ради.

Статтею 69 Регламенту передбачено, що проект рішення на розгляд Ради може вноситися міським головою, секретарем Ради, постійними комісіями, депутатами іншими суб`єктами. Проект рішення, що планується винести на розгляд ради, подається Секретарю Ради, до нього за необхідності подається пояснювальна записка, в якій вказується: характеристика стану речей в галузі, потреба і мета прийняття рішення, прогнозовані наслідки та механізм виконання рішення.

Позивач вказує, що з проекту рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 , розміщеного на офіційному веб-сайті міської ради, не вбачається, що його виконавцем є депутат ОСОБА_2 . Водночас 24 липня 2018 року секретар Чернівецької міської ради ОСОБА_2 , який є автором проекту оскаржуваного рішення, надав Чернівецькому міському голові ОСОБА_1 письмове обґрунтування підстав щодо дострокового припинення повноважень останнього. Крім того, згідно висновку юридичного управління Чернівецької міської ради від 26 липня 2018 року № 496-юр, вказане письмове обґрунтування надано юридичному управлінню для складання висновку ОСОБА_2 саме як секретарем міської ради. Однак, відповідач в своїх процесуальних документах по суті стверджує, що проект оскаржуваного рішення був підготовлений ОСОБА_2 як депутатом, а не секретарем Чернівецької міської ради.

Крім того, позивачем зазначено, що згідно протоколів засідання постійних комісій Чернівецької міської ради від 23-24 липня 2018 року питання про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 доповідав ОСОБА_2 , однак зважаючи на те, що ОСОБА_2 не входить до складу цих комісій і відповідно до вимог закону не може входити до складу постійних комісій, то при обговоренні проекту про дострокове припинення повноважень міського голови він діяв як секретар міської ради, а тому на переконання позивача, в даному випадку має місце конфлікт інтересів.

Також на думку представника позивача, є безпідставними посилання відповідача на те, що оскільки проект оскаржуваного рішення був підготовлений ОСОБА_2 як депутатом, а не секретарем Чернівецької міської ради, то вимоги Регламенту, які передбачені ч.7 ст.70 до проекту рішення, стосовно подачі в обов`язковому порядку первинних документів, як підстави для підготовки проекту рішення, не вимагається і не поширюється на депутата ОСОБА_2 .

З цього приводу позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що проект рішення був підготовлений ОСОБА_2 як депутатом міської ради, а не секретарем. При цьому, звернуто увагу, що за приписами ч.1 ст. 72 Регламенту депутати як виконавці проекту не зобов`язані погоджувати (візувати) проекти рішень з додатками до них з усіма посадовими особами, перелік яких визначений в ч. 2 статті 72. В такому випадку проекти рішень, внесені депутатом візуються тільки автором проекту рішення.

Отже, як вважає апелянт, у випадку подачі проекту рішення з додатками до нього депутатом спрощується процедура погодження (візування), яка відбувається самим автором, однак норма вищезазначеної статті не звільняє депутата від подачі проекту рішення без додатків.

Скаржник, окрім іншого, вказав що фактично первинними документами, якими ОСОБА_2 мотивував необхідність дострокового припинення повноважень ОСОБА_1 було письмове обґрунтування на 41 аркуші, яке третьою особою подано для ознайомлення позивачу через канцелярію Чернівецької міської ради тільки о 18 годині 24 липня 2018 року, про що зазначено у висновку юридичного управління. Однак вказане обґрунтування дострокового припинення повноважень не було предметом розгляду усіх постійних комісій, оскільки статтею 74 Регламенту визначено, що проекти рішень з питань, що вносяться на розгляд сесії, роздаються депутатам відділом організаційної роботи та контролю Ради в паперовому вигляді, а в окремих випадках (більше 10 аркушів) надсилаються електронною поштою, не пізніше як за 7 календарних днів до початку її роботи та не пізніше 2 календарних днів до засідання постійної комісії. В ході судового розгляду справи представником відповідача не надано доказів того, що проект рішення з відповідними обґрунтуваннями (який містив більше 10- ти аркушів) надсилався у строк визначений частиною 1 статті 74 Регламенту депутатам, постійним комісіям та позивачу, як міському голові. Засідання постійних комісій проводилося 23.07.2018, 24.07.2018 та 25.07.2018, а відтак обґрунтування дострокового припинення повноважень міського голови могло бути подане на заслуховування постійної комісії, яка проводила засідання лише 25.07.2018. Отже документи, що стали підставою для підготовки та внесення проекту рішення не тільки не були предметом розгляду постійних комісій, але й не були додані до проекту рішення про дострокове припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 , що є порушенням встановленої процедури прийняття рішення.

В апеляційній скарзі зазначено і те, що зауваження, які містяться у висновку юридичного управління до проекту рішення Чернівецької міської ради Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_3 від 26 липня 2018 року не були предметом розгляду постійних комісій, що є також порушенням процедури прийняття оскаржуваного рішення (ст.72 Регламенту).

Вказано, що проект рішення про дострокове припинення повноважень міського голови в 6-ти постійних комісіях розглядався формально. При розгляді вказаного питання було оголошено тільки усну заяву ОСОБА_2 про конфлікт інтересів. Натомість, 5-ть протоколів постійних комісій не містять жодних відомостей про те, що все ж таки вирішила комісія за результатами розгляду питання про дострокове припинення повноважень міського голови: погодила заяву про конфлікт інтересів, чи погодила проект про дострокове припинення повноважень міського голови.

Позивач вважає, що в даному випадку має місце і недотримання ст.72 ст.74, ч.1 ст.76 та ч.3 ст.77 Регламенту, оскільки проект оскаржуваного рішення, не був погоджений усіма визначеними Регламентом особами, а сама процедура проходження юридичної експертизи була порушена. При цьому, згідно висновку юридичного управління Чернівецької міської ради від 26 липня 2018 року проект рішення про дострокове припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства у зв`язку з вищевикладеним, а тому юридичним управлінням було запропоновано секретарю зняти з розгляду цей проект, однак автор проекту проігнорував вказаний висновок та вніс проект оскаржуваного рішення на сесію міської ради для розгляду.

Апелянт звернув увагу, що питання про дострокове припинення повноважень міського голови вирішено відповідачем без громадських слухань, обговорень та без проведення консультацій з громадськістю, що є порушенням вимог Закону №280/97, Регламенту та Статуту територіальної громади м. Чернівці.

02.03.2021 від голови Чернівецької міської ради Р.Клічука надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких останній вказав, що рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26.07.2018 № 1333 про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 містять виключно посилання на норми законодавства, які регулюють публічно-правові відносини щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови. Разом з тим, у вказаному рішенні не вказано конкретних підстав та мотивів, якими керувалася міська рада реалізуючи повноваження, визначені ст.79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". За таких обставин, відповідач вважає, що апеляційна скарга в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення підлягає до задоволення.

До письмових пояснень додано копію розпорядження Чернівецького міського голови Р.Клічука від 22.12.2020 №437-р "Про скасування довіреності", яким скасовано довіреність №01/02-05/1959, видану 24.07.2019 адвокату ОСОБА_4 для здійснення захисту інтересів Чернівецької міської ради.

02.03.2021 від третьої особи ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. В свою чергу, представник відповідача та третьої особи Попов А.С. заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Чернівецької міської ради від 29.05.2014 №1203 ОСОБА_1 обрано Чернівецьким міським головою.

Рішенням 43 сесії Чернівецької міської ради VII скликання "Про обрання секретаря Чернівецької міської ради" №963 від 30.11.2017 секретарем Чернівецької міської ради VII скликання обрано ОСОБА_2 .

Так, позивачем за час перебування на посаді Чернівецького міського голови, прийнято ряд рішень, зокрема: 08.07.2014 розпорядження №571-к "Про призначення радника Чернівецького міського голови"; 04.01.2016 розпорядження №01-к "Про штатну чисельність виконавчих органів міської ради на 2016 рік"; 16.01.2016 розпорядження №19-р "Про зупинення рішення міської ради VII скликання" від 12.01.2016 №73 "Про кількісний склад виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання"; 29.02.2016 розпорядження №196-к "Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради"; розпорядженням від 11.04.2016 №346-к звільнено секретаря виконавчого комітету міської ради; 30.12.2016 розпорядження №1701-к "Про штатну чисельність виконавчих органів міської ради на 2017 рік"; 17.05.2017 розпорядження №487-к, яким внесено доповнення до кадрового резерву відділу інвестицій та міжнародних зв`язків міської ради на 2017 рік; розпорядженням від 19.05.2017 №493-к призначено головного спеціаліста сектору міжнародних зв`язків відділу інвестицій та міжнародних зв`язків міської ради; розпорядженням 19.05.2017 №495-к призначено радника Чернівецького міського голови; 19.05.2017 розпорядження №497-к, яким внесено доповнення до кадрового резерву департаменту житлово-комунального господарства міської ради на 2017 рік; 22.05.2017 розпорядження "Про призначення директора департаменту житлово-комунального господарства міської ради"; 16.06.2017 розпорядження №680-к "Про внесення змін до кадрового резерву департаменту економіки міської ради на 2017 рік"; розпорядженням від 16.06.2017 №682-к призначено директора департаменту економіки міської ради; 20.06.2017 розпорядження №716-к "Про звільнення директора департаменту економіки міської ради"; 05.07.2017 розпорядження №340-р "Про зупинення дії рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 30.06.2017 №757 "Про внесення змін та доповнень до Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради VII скликання від 02.02.2016 №105 із змінами та доповненнями"; 10.10.2017 розпорядження №497-р "Про створення комісії з приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади м. Чернівців нежитлових будівель станцій підйому за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від Товариства з додатковою відповідальністю "Кварц"; 21.11.2017 розпорядження №1525-к "Про затвердження функціональних повноважень Чернівецького міського голови, керівників міської ради"; 29.12.2017 розпорядження №1620-к "Про звільнення начальника комунального підприємства Чернівецьке тролейбусне управління"; розпорядженням №1621-к від 29.12.2017 виконання обов`язків начальника комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" тимчасово покладено на головного інженера цього підприємства; 29.12.2017 розпорядження №1622-к "Про штатну чисельність виконавчих органів міської ради на 2018 рік"; 04.04.2018 розпорядження №349-кв про відрядження в м. Вінницю та покладення обов`язків міського голови на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради; 06.04.2018 розпорядження №363-кв про надання частин щорічних оплачуваних відпусток та покладення на період відпустки обов`язки міського голови на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради; розпорядженням від 10.05.2018 №401-к призначено директора департаменту економіки міської ради; 12.06.2018 розпорядження №258-р "Про зупинення дії пункту 2 рішення міської ради VII скликання від 07.06.2018 №1281 "Про внесення змін до персонального та кількісного складу виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання".

23.07.2018 на засіданні Погоджувальної ради Чернівецької міської ради VII скликання вирішено рекомендувати міському голові скликати позачергове засідання виконавчого комітету міської ради та попередньо розглянути проект рішення міської ради "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " (за - 7 членів погоджувальної ради).

Засідання постійних комісій Чернівецької міської ради відбулись 23.07.2018, 24.07.2018 та 25.07.2018, зокрема: з питань економки, підприємництва, інвестицій та туризму; з питань бюджету та фінансів; з питань гуманітарної політики; з питань земельних відносин, архітектури та будівництва; з питань житлово-комунального господарства та охорони навколишнього середовища.

В кожному із 5-ти протоколів порядку денного засідань вказаних комісій, в пункті 1 питання: "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 - доповідачем був ОСОБА_2 . При цьому, в рекомендаціях комісій міститься інформація виключно про те, що ОСОБА_2 зробив усну заяву про конфлікт інтересів.

За результатами розгляду проекту рішення "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " 26.07.2018, юридичним управлінням Чернівецької міської ради складено висновок до проекту, в якому (окрім іншого) зазначено, що обґрунтування дострокового припинення повноважень міського голови не переконливі, носять оціночний характер, не мають юридичної визначеності. У зв`язку з вказаним, юридичне управління пропонувало зняти з розгляду проект рішення Чернівецької міської ради "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 ".

Засідання лічильної комісії 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання відбулось 26.07.2018. Згідно Протоколу №3 засідання лічильної комісії 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26.07.2018 депутати міської ради та міський голова слухали питання - про результати таємного голосування щодо питання "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 ".

Згідно вказаного протоколу для участі у голосуванні виготовлено 43 бюлетені. На сесії присутні 41 депутат міської ради. Бюлетені отримали 30 депутатів міської ради та міський голова. Участь у голосуванні взяли 30 депутатів міської ради, в тому числі міський голова. При відкритті скриньки виявлено 30 бюлетенів. Визнано недійсним 1 бюлетень. Не використано 13 бюлетенів.

Згідно відомості про отримання бюлетенів для таємного голосування щодо питання Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови від 26.07.2018 бюлетені отримали 30 депутатів Чернівецької міської ради, в тому числі і міський голова.

За результатами таємного голосування (29 голосів "за") прийнято рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 ..

Рішенням 59 сесії VII скликання від 26.07.2018 №1333 Чернівецька міська рада, керуючись частиною другою та третьою статті 42, частиною другою та третьою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи протокол лічильної комісії №3, а також керуючись пунктом 16 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішила-достроково припинити повноваження Чернівецького міського голови ОСОБА_1 , а секретарем Чернівецької міської ради ОСОБА_2 27.07.2018 прийнято розпорядження №1094-к про проведення розрахунку з позивачем.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. При цьому, суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду від 17.07.2020 у даній справі у якій зауважено, що у контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення про дострокове припинення повноважень міського голови, прийняття такого рішення є законодавчо передбаченим правом міської ради, реалізація якого має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом. Прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень міського голови у випадках, передбачених Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, належить до виключних повноважень відповідної ради. При цьому, здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень голови міської ради, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України). Отже спірне рішення відповідача повинно бути перевірено адміністративним судом на предмет законності та легітимності, а не доцільності його прийняття.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, враховуючи висновки Верховного Суду у даній справі, викладені у постанові від 17.07.2020, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно приписів ч.ч.5,5 ст.189 КАС України, якими передбачено, що у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

У контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям відповідачем оспорюваногорішень про дострокове припинення повноважень голови Чернівецької міської ради колегія суддів зауважує, що прийняття таких рішень є законодавчо передбаченим правом ради, реалізація якого має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом.

Прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень голови міської ради у випадках, передбачених законом, належить до виключних повноважень відповідної ради.

Такі повноваження є дискреційними, а тому адміністративний суд при розгляді цієї справи не може здійснювати повторну перевірку роботи голови міської ради щодо належного чи неналежного здійснення наданих йому повноважень та допущення у своїй діяльності порушень законодавства України, прав і свобод громадян, як і не може переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів ради, які проголосували за необхідність дострокового припинення повноважень голови Чернівецької міської ради.

Втім, здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в межах встановленої процедури дострокового припинення повноважень голови міської ради, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

Отже спірні рішення відповідача підлягають перевірці адміністративним судом на предмет законності та легітимності, а не доцільності їх прийняття.

Вказане узгоджується з правовою позицію Верховного суду, висловленою у постановах 28 січня 2021 року у справі № 560/438/20 та від 22 квітня 2020 року у справі № 360/2169/19.

У частині перші статті 140 Конституції України закріплено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною першою статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Правилами статті 1 Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі Закон № 2493-III), який регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначено загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з абзацом третім статті 3 вказаного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою (абзац третій частини першої статті 10 Закону № 2493-III).

Статтею 20 Закону № 2493-ІII унормовано, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР).

В статті 1 Закону № 280/97-ВР наведено основні терміни, використані в цьому Законі, що мають таке значення: загальний склад ради - кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону; склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку.

За змістом частин першої, другої статті 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Згідно зі статтею 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Ч.1 ст.42 Закону № 280/97-ВР визначено, що повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

В ч.2 ст. 42 Закону № 280/97-ВР зазначено, що у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" або Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади. Не пізніш як на п`ятнадцятий день після звільнення з посади або смерті сільського, селищного, міського голови особа, яка на цей час відповідно до закону здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови, звертається до Верховної Ради України з клопотанням щодо призначення позачергових виборів сільського, селищного, міського голови. Таке клопотання розглядається Верховною Радою України не пізніше ніж у дев`яностоденний строк з дня дострокового припинення повноважень відповідного сільського, селищного, міського голови (частина третя статті 42 Закону № 280/97-ВР).

Згідно п.п.2, 3, 8 ч.4 ст.42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Ч.1 ст. 46 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

За правилами ч.7 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.

У разі якщо посадові особи, зазначені у частинах четвертій та шостій цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у частині сьомій цієї статті, або у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради (частина дев`ята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (частина десята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради (частина одинадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (частина дванадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (частина тринадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР) .

Не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради (частина чотирнадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні (частина п`ятнадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради, у разі їх відсутності - відповідно секретарем сільської, селищної, міської ради, відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради, а у випадку, передбаченому частинами сьомою та восьмою цієї статті, - депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні (частина шістнадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина сімнадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Згідно з пунктами 1-4 частини третьої статті 50 Закону № 280/97-ВР секретар сільської, селищної, міської ради: у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови; скликає сесії ради у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради; веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів.

У ч.ч.1,2 ст.59 Закону № 280/97-ВР закріплено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частина третя статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Вичерпний перелік підстав припинення повноважень міського голови визначено частиною 1 статті 79 Закону №280/97.

Поряд з цим, в ч. 2 ст.79 Закону №280/97 законодавець в питанні правозастосування щодо припинення повноважень міського голови, надав ширші повноваження відповідному суб`єкту, які стосуються прийняття індивідуального юридичного рішення на підставі загальних (конкретно не визначених) правових норм.

Зокрема, ч.2 ст. 79 вказаного Закону визначено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Так, рішенням Чернівецької міської ради VІІ скликання від 02.02.2016 затверджено Регламент Чернівецької міської ради VII скликання №105 (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту - Регламент).

Порядок підготовки проектів рішень міської ради визначено в главі 12 Регламенту.

Частиною 1 статті 69 Регламенту передбачено, що проект рішення на розгляд Ради може вноситися міським головою, секретарем Ради, постійними комісіями Ради, депутатами, депутатськими групами і фракціями, виконавчим комітетом Ради та іншими виконавчими органами Ради.

З матеріалів справи з`ясовано, що перебуваючи на посаді Чернівецького міського голови, ОСОБА_1 приймалося ряд рішень.

Оцінюючи прийняття міським головою зазначених рішень, депутатським корпусом Чернівецької міської ради визначено порушення з боку міського голови Каспрука О.П. Конституції та законів України, прав і свобод громадян, не забезпечення здійснення наданих йому повноважень, зокрема:

-пункту 5 частини 4 статті 42 Закону №280/97 - не внесення впродовж 22-х місяців на розгляд міської ради пропозиції щодо включення 6-ти осіб до персонального складу виконавчого комітету, або ж зміни кількісного складу до фактичної чисельності 12 осіб;

-не внесення з 03.12.2015 на затвердження міської ради кандидатуру керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Чернівецької міської ради, що є виключними повноваженнями міського голови, чим не забезпечено належної діяльності органу виконавчої влади;

-не здійснення наданих повноважень, які полягали у не заповненні вакантної посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів;

-в порушення пункту 4 частини 4 статті 42 Закону №280/97, з січня 2016 року не вносились на розгляд міської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря міської ради;

-в порушення приписів частини 1-3 статті 12 та частини 1-2 статті 42 Закону №280/97, статті 3 Закону №2493, на період відрядження та відпустки покладено виконання обов`язків міського голови на заступника міського голови;

-в порушення вимог статті 60 Регламенту, не створено рівних можливостей для всіх депутатів, для участі в обговоренні питань на сесії; не забезпечено гарантованої можливості для виступу з обговорюваного питання представників кожної фракції, а також виступу депутатів з мотивів голосування; не виконано зобов`язання поставити на голосування кожну пропозицію з обговорюваного питання порядку денного, порядку ведення пленарного засідання; в порядку організації пленарного засідання не надано слово депутату поза чергою; не внесено пропозиції з процедурних питань щодо ходу засідання; в порушення вимог статті 53 Регламенту не ставились на голосування зміни і доповнення до порядку денного у порядку їх надходження; в порушення вимог частини 2 статті 60 Закону №280/97, на вимогу депутатів, відмовлено у включені до порядку денного проектів рішень з питань кількісного складу виконкому та про звіт міського голови щодо роботи департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин; за відсутності необхідної кількості депутатів, в порушення норм статті 49 Регламенту покинуто сесійну залу без узгодження початку пленарного засідання, а також оголошено перерву в проведенні сесії без прийняття процедурного рішення міською радою;

-08.12.2017р. та 12.01.2018р. по різному тлумачились норми частини 4 статті 59 Закону №280/97, що стосується підтвердження раніше прийнятого рішення 28-ми голосами депутатів;

-в порушення пункту 9 частини 4 статті 42 Закону №280/97, статті 21 Закону України "Про відходи" та статті 19 Закону України "Про автомобільні дороги" не забезпечено підготовку на розгляд ради проектів програм поводження з відходами, ремонту люків і інженерних комунікацій на дорогах м. Чернівці, а також не забезпечено виконання 5 протокольних рішень міської ради.;

-в порушення пунктів 1-2 та 9 частини 4 статті 42 Закону №280/97, не забезпечено підготовку та внесення на розгляд ради рішень з питань, що належать до її відання, що власне підтверджується в 7-ми випадках рішеннями судів по земельних правовідносинах. Вказані обставини слугували підставою для внесення змін до Регламенту, доповнивши його статтею 69-1, виконання вимог якої не дотримувався позивач, зокрема щодо формування проектів рішень за зверненнями громадян та юридичних осіб з земельних питань впродовж десяти робочих днів від дати надходження заяв;

-в порушення пункту 10 частини 4 статті 42 Закону №280/97 не забезпечено призначення на посади керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ, та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади;

-в порушення пункту 6 та пункту 10 частини 4 статті 42 Закону №280/97, та статті 10 Закону №2493, вимог постанови Кабінету Міністрів України №169 від 15.02.2002 р. не дотримано порядку прийняття на посади в органи місцевого самоврядування, в частині не проведення конкурсу. Вказані обставини також підтверджуються і рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018 р., яким визнано протиправними дії міського голови. Внаслідок таких дій позивача громаді міста Чернівці завдано збитки в сумі 3200 грн., оскільки ця сума підлягає стягненню з Чернівецької міської ради;

-пункту 1 частини 4 статті 42 Закону №280/97 та пункту 1.7 статті 21 Регламенту щодо не вжиття заходів прийняття посадовими особами департаменту житлово-комунального господарства міської ради у комунальну власність нежитлових будівель;

-пункту 1 частини 4 статті 42 Закону №280/97 та статті 21 Закону України "Про відходи", що полягало в незабезпеченні позивачем вжиття заходів щодо захоронення не перероблених побутових відходів;

-пункту 12 та 13 частини 4 статті 42 Закону №280/97 щодо не виконання бюджетних розписів по основних розпорядниках коштів, що призвело до значного погіршення стану комунального господарства та соціальної сфери в місті.;

-пункту 12 частини 4 статті 42 Закону №280/97, а саме-не вжиття заходів щодо забезпечення виконання протокольних рішень Чернівецької міської ради прийнятих в період березня 2016 р. - квітня 2017 року;

-пункту 18 частини 4 статті 42 Закону №280/97 щодо обмеження доступу громадян до публічної інформації, що власне підтверджуються рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2016 р., яким визнано протиправними дії міського голови. Внаслідок таких дій позивача громаді міста Чернівці завдано збитки у вигляді сплаченого судового збору, оскільки ця сума підлягає стягненню з Чернівецької міської ради;

-порушення прав громадян на працю, яке гарантовано Конституцією України в частині протиправного звільнення громадян з посад різного рівня, що власне мало місце в 9-ти випадках згідно відповідних рішень судів, які набрали законної сили, та згідно яких (в окремих випадках) стягнуто з Чернівецької міської ради різні суми коштів за час вимушеного прогулу громадян, моральну шкоду та судові витрати.

23.07.2018 відбулось засідання Погоджувальної ради Чернівецької міської ради VII скликання, на якому вирішено рекомендувати міському голові скликати позачергове засідання виконавчого комітету міської ради, та попередньо розглянути проект рішення міської ради Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 (за - 7 членів погоджувальної ради), оскільки міською радою встановлено, що протягом періоду здійснення на посаді Чернівецького міського голови своїх повноважень з боку ОСОБА_1 допускались порушення Конституції та законів України, прав і свобод громадян, не забезпечувалось здійснення наданих йому повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2018, 24.07.2018 та 25.07.2018 відбулись засідання постійних комісій Чернівецької міської ради, зокрема: з питань економки, підприємництва, інвестицій та туризму; з питань бюджету та фінансів; з питань гуманітарної політики; з питань земельних відносин, архітектури та будівництва; з питань житлово-комунального господарства та охорони навколишнього середовища.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 47 Закону №280/97 постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти (окрім іншого) інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Частиною 5 статті 70 Регламенту на відміну від послідуючих норм Закону №280/97 визначено, що до проекту рішення його виконавцем при необхідності додаються висновки відповідних комісій Ради та виконавчих органів Ради.

Частиною 10 статті 47 Закону №280/97 визначено, що за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Так, за результатами проведених засідань постійних комісій Чернівецької міської ради складено 5-ть протоколів порядку денного засідань вказаних комісій, в пункті 1 питання: "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 "- де доповідачем був ОСОБА_2 .

На вказаних засіданнях були присутні депутати-члени комісії та погодили порядок денний, який включав, зокрема, питання: "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " та відповідний проект рішення, що підтверджується протоколами від 23.07.2018, від 24.07.2018, від 25.07.2018.

Тобто, зазначене питання порядку денного було запропоновано до розгляду депутатам на пленарному засіданні.

За вимогами частини 1 та 3 статті 76 Регламенту всі проекти рішень Ради підлягають спеціальному редагуванню та обов`язковій експертизі, яка здійснюється юридичним управлінням Ради, на відповідність проекту рішення вимогам чинного законодавства.

Проекти рішень подаються виконавцем зі всіма первинними документами, зброшурованими, пронумерованими та засвідченими печаткою виконавчого органу Ради або іншої особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності у нього печатки). На звороті останньої сторінки первинних документів проставляється кількість сторінок, підпис відповідальної особи, дата та печатка особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності).

За змістом частини 1 та 2 статті 75 Регламенту документальну експертизу проектів рішень здійснює відділ організаційної роботи та контролю Ради. Документальній експертизі підлягають лише проекти рішень, до яких додаються первинні матеріали, за винятком випадків, визначених цим Регламентом.

Частиною 1 статті 77 Регламенту визначено, що у разі невідповідності проекту рішення вимогам чинного законодавства та якщо внесені до нього юридичним управлінням Ради зауваження не враховані виконавцем, начальник юридичного управління Ради, його заступник або особа, яка має право підпису на документах, що мають юридичне значення, погоджуючи проект, долучає письмовий висновок із зауваженнями та пропозиціями щодо законного вирішення відповідного питання. При цьому, на листі-погодженні робиться запис: Із зауваженнями, висновок додається, після якого ставиться підпис уповноваженої особи юридичного управління Ради та дата.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що проект рішення про дострокове припинення повноважень міського голови надавався до юридичного управління міської ради.

Юридичним управлінням Чернівецької міської ради за результатами розгляду проекту рішення Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 26.07.2018 складено висновок до проекту, в якому (окрім іншого) зазначено, що обґрунтування дострокового припинення повноважень міського голови не переконливі, носять оціночний характер, не мають юридичної визначеності. У зв`язку з вказаним, юридичне управління пропонувало зняти з розгляду проект рішення Чернівецької міської ради Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 .

Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, засідання лічильної комісії 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання відбулось 26.07.2018. Згідно Протоколу №3 для участі у голосуванні виготовлено 43 бюлетені. При цьому, на сесії були присутні 41 депутат міської ради, бюлетені отримали 30 депутатів та міський голова. Всі, хто отримав бюлетені взяли участь у голосуванні. За результатами таємного голосування (29 голосів за) прийнято рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 .

Рішенням 59 сесії VII скликання від 26.07.2018 №1333 Чернівецька міська рада, керуючись частиною другою та третьою статті 42, частиною другою та третьою статті 79 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, враховуючи протокол лічильної комісії №3, а також керуючись пунктом 16 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішила-достроково припинити повноваження Чернівецького міського голови ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується із твердженням позивача про те, що оскаржуване рішення не містить будь-яких посилань на те, яка саме обставина, передбачена ст.79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" слугувала підставою для припинення повноважень міського голови, а в преамбулі рішення № 1333 від 26.07.2020 є лише посилання на ч. 2 та 3 ст. 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з підстав наведених нижче.

Так, прийняття рішення про дострокове припинення повноважень голови відноситься до виключних повноважень саме міської ради. Конституційне призначення місцевого самоврядування полягає у праві територіальних громад як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (ради та їх виконавчі органи) самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Рішення ради по дострокове припинення повноважень голови міського ради може бути предметом судового оскарження, проте лише в частині дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття. Суд не може здійснювати власну оцінку роботи голови міської ради, а також не може будь-яким чином переоцінювати позицію депутатів ради, які висловились за таке припинення повноважень.

Сесія міської ради була повноважною, приймали участь 30 депутатів з 42 депутатів та міського голови. Рішення про дострокове припинення повноважень голови прийнято 29 голосами, що відповідає вимогам про необхідність голосування двома третинами загальної кількості депутатів для прийняття рішення.

Міський голова перш за все є посадовою особою самої ради, їй підзвітна та перед нею відповідальна за організацію роботи ради. З огляду на те, що більш ніж 2/3 від загального складу депутатів міськради у визначений законом спосіб висловились про неналежне виконання свої зобов`язань позивачем, то прийняття депутатами рішення про дострокове припинення його повноважень є цілком обґрунтованим, оскільки продовження виконання своїх обов`язків міським головою в такому випадку суперечитиме засадам місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ґрунтуються на принципі виборності як представницьких органів - сільських, селищних, міських рад, так і сільських, селищних міських голів. Орган місцевого самоврядування в межах закону має повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери його компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Проведення пленарного засідання сесії ради було вчинено з дотриманням, зокрема, принципу колегіальності. Принцип колегіальності є одним із основних принципів місцевого самоврядування в Україні, який означає таку організацію і діяльність відповідного колективного органу, коли до його складу входить відповідне число осіб, вибраних персонально у встановленому законом порядку, а питання, що належить до компетенції колегіального органу, вирішують більшістю голосів на засадах колективного, вільного та ділового обговорення. Сесії рад, які є організаційно-правовою формою діяльності рад, дають можливість обраним депутатам на базі широкої колегіальності обговорювати і вирішувати всі важливі питання, що входять до їх компетенції. Колегіальність передбачає не лише право, а й обов`язок депутатів активно брати участь у роботі ради та її органів, до яких вони вибрані.

Щодо доводів позивача про порушення процедури розгляду питання та прийняття рішення про дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 , колегія суддів вказує на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.79 Закону України повноваження сільського, селищного, міського голови за наявності підстав, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті, можуть бути припинені достроково за рішенням місцевого референдуму або за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржуване рішення відповідача прийнято органом, який уповноважений на його прийняття шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 79 Закону № 280/97-ВР.

Необхідно звернути увагу і на те, що оскаржуване рішення є наслідком діяльності колегіального органу, де голосували 29 депутатів і міський голова, та в результаті чого прийнято рішення. При цьому, кожний окремий депутат під час голосування визначався самостійно щодо наявності підстав приймати відповідне рішення або ж голосувати проти.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 , що проект рішення внесено ОСОБА_2 , саме як секретарем ради, то останні спростовуються наявною в матеріалах справи копією проекту, де на звороті, після "Секретар міської ради ОСОБА_2 " зазначено "Депутат Чернівецької міської ради VІІ скликання В. Продан".

Відносно посилання скаржника на те, що проект рішення, обов`язково підлягає візуванню, то згідно тверджень представника відповідача та третьої особи ОСОБА_4 , у відповідності до положень ч.3 ст. 43 та ч.2 ст. 70 Регламенту Чернівецької міської ради, подання проекту рішення депутатом не передбачає обов`язковою умовою надання до нього обґрунтування у вигляді довідки чи записки (тобто у письмовому вигляді). Проте, 24.07.2018 р. ОСОБА_2 було надано в письмову вигляді лист з зазначенням обставин, які на його думку, дають підстави щодо прийняття рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 , які в подальшому були покладені в обґрунтування прийнятого Чернівецькою міською радою рішення від 26.07.2018. Питання щодо проекту рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 з наданим обґрунтуванням підстав обговорювалося на усіх постійних комісіях Чернівецької міської ради, а також на проект рішення було надано висновок юридичного управління Чернівецької міської ради. В подальшому, обговорення проекту проходило 26.07.2018 на пленарному засідання при прийнятті оскаржуваного рішення, в тому числі в обговоренні приймали участь члени громади, депутати, Чернівецький міський голова.

Таким чином, рішення щодо наявності підстав для дострокового припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 приймалося депутатами 26.07.2018 після опрацювання усього наданого інформаційного масиву та з врахуванням зауважень, що висловлювались під час обговорення.

В свою чергу, представником позивача, жодних належних доводів на спростування позиції представника відповідача та третьої особи, не наведено.

При цьому, представник відповідача просив звернути увагу на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення не було порушено суттєвих процедурних порушень, які б мали вирішальне значення та мають наслідком безумовну необхідність скасування прийнятого рішення.

Так, Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №1640/3394/18 вказав, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод оцінки справедливості процесу в цілому не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий. При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого. Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

При цьому, у даній справі, Верховний Суд зазначив, що міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, і при їх здійсненні є відповідальним перед відповідною радою. При цьому, саме довіра є базовим принципом (передумовою) правової природи таких взаємовідносин.

Аналогічного висновок висловлений Верховним Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №817/451/18.

Колегія суддів погоджується з позицією представника відповідача та третьої особи і в тій частині, що сам лише факт того, що проект рішення, внесений депутатом ОСОБА_2 , не містив серед інших елементів «обставини, якими викликана необхідність прийняття рішення» сам по собі не може бути підставою для визнання недійсним рішення 59 сесії Чернівецької міської ради скликання від 26 липня 2018 року № 1333 про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 , оскільки мотивація підстав необхідності прийняття такого рішення Чернівецької міською радою була викладена доповідачем по цьому питанню у вигляді окремого письмового документу, який був попередньо наданий позивачу, а також був предметом розгляду на усіх постійних депутатських комісіях, на дні депутата, який передує розгляду питання депутатами на сесії, а також був предметом ретельного обговорення, власне, під час прийняття депутатським корпусом 26.07.2018 оскаржуваного рішення за участю як Позивача та депутатів Чернівецької міської ради, так і представників територіальної громади м. Чернівці.

Крім того, згідно тверджень представника відповідача, ОСОБА_1 як Чернівецький міський голова під час головування на пленарному засіданні 26.07.2018 р. наполягав на розгляді депутатами проекту рішення "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " та прийняття відповідного рішення за наслідками таємного голосування.

Такі твердження не спростовані позивачем у даній справі.

З приводу посилань позивача на те, що проект рішення про дострокове припинення повноважень міського голови в 6-ти постійних комісій розглядався формально, при розгляді вказаного питання було лише оголошено усну заяву ОСОБА_2 про конфлікт інтересів, 5 протоколів постійних комісій не містять жодних відомостей, що все ж таки вирішила комісія за результатами розгляду питання про дострокове припинення повноважень міського голови- погодила заяву про конфлікт інтересів, чи погодила проект про дострокове припинення повноважень міського голови, представник Чернівецької міської ради ОСОБА_4 вірно зауважив, що заяви депутатів про можливий конфлікт інтересів не можуть бути «погодженими» на депутатських комісіях, це твердження апелянта взагалі не має відношення до норм чинного законодавства України. Такі заяви просто оголошуються до відома присутніх, у відповідності до положень ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

При цьому, колегія суддів погоджується і в тій частині, що відсутність висновків/рекомендації від постійних депутатських комісії очевидно не може мати своїм наслідком недійсність прийнятого Радою рішення, оскільки згідно приписів ч.2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено положення про те, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні шляхом обговорення депутатами та відповідного голосування.

Щодо доводів апелянта про те, що питання про дострокове припинення повноважень міського голови вирішено відповідачем без громадських слухань, обговорень та без проведення консультацій з громадськістю, колегія суддів зазначає таке.

За правилами ст.13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування. Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади.

Так, статтею 17 Статуту територіальної громади міста Чернівців, затвердженого зі змінами рішенням Чернівецької міської ради від 8 серпня 2017 року № 799, встановлено форми участі членів територіальної громади у здійсненні місцевого самоврядування, зокрема, такими формами є загальні збори (конференції) членів територіальної громади за місцем проживання, громадські слухання, громадська експертиза, консультації з громадськістю.

Згідно зі ст.20 Статуту порядок організації громадських слухань визначається Положенням про громадські слухання в місті Чернівцях.

При цьому, пунктами 4.1., 4.3. 4.1.6.Положення про громадські слухання в місті Чернівцях передбачено, що предметом обговорення на громадських слуханнях можуть бути будь-які питання, що належать до відання місцевого самоврядування міста Чернівців, у тому числі, але не обмежуючись цим: проекти нормативно-правових актів міського голови, ради, виконавчих органів міської ради.

Вищезазначене дає суду підстави для висновку про те, що по будь-яких питаннях, що належать до відання місцевого самоврядування, територіальною громадою можуть бути проведені громадські слухання. В той же час, вказані норми надають право органу місцевого самоврядування виносини те чи інше питання на розгляд громадськості, однак не встановлюють такого обов`язку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені також у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Як було зазначено Верховним Судом у постанові від 17.07.2020 у даній справі, прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень міського голови у випадках, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить до виключних повноважень відповідної ради.

При цьому, Верховним Судом звернуто увагу, що частина друга статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надає відповідній раді право прийняти рішення про дострокове припинення повноважень міського голови, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Отже, зважаючи на те, що у спірних правовідносинах саме депутати Чернівецької міської ради наділені повноваженнями визначити наявність підстав для прийняття ними рішення про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови, то винесення питання, яке відноситься до їх виключної компетенції, не повинно виноситися на розгляд громадськості.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що непроведення відповідачем громадських слухань щодо дострокового припинення повноважень міського голови, не може бути підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним.

Крім того, порушень конкретних вимог Статуту територіальної громади міста Чернівців, Положення про громадські слухання в місті Чернівцях та Положення про консультації з громадськістю в місті Чернівцях у зв`язку із тим, що відповідач не провів будь-яких публічних заходів, які б стосувались участі громади м. Чернівці в обговоренні питання припинення повноважень міського голови, апелянтом не наведено.

Відносно тверджень позивача про необхідність оприлюднення проекту оскаржуваного рішення, то судом першої інстанції висловлено позицію, з якою погоджується і колегія суддів про таке.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, проект рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26 липня 2018 року № 1333 "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " не було оприлюднене.

В той же час, відповідно до частини першої статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо-організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню тощо.

Частиною третьою зазначеної норми Закону України Про доступ до публічної інформації встановлений обов`язок щодо оприлюднення проектів нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблених відповідними розпорядниками, не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Разом з тим, зважаючи на встановлене частиною першою статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації виключення щодо оприлюднення прийнятих розпорядниками інформації внутрішньо-організаційних актів індивідуальної дії, така вимога не може бути застосована і до необхідності завчасного за 20 робочих днів оприлюднення їх проектів.

До внутрішньо-організаційних актів належать акти індивідуальної дії, які пов`язані з організацією роботи у структурі розпорядника інформації та стосуються виключно самого розпорядника, а також фізичних осіб, що перебувають з ним у трудових правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що проект рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26 липня 2018 року № 1333 "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " стосувався виключно звільнення особи, яка перебувала з міською радою у трудових відносинах, відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації відсутні вимоги щодо обов`язкового оприлюднення відповідних проектів за 20 робочих днів до прийняття рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 818/40/18.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що міська рада як орган місцевого самоврядування за результатами аналізу діяльності міського голови, яка дійшла висновку про неможливість продовження виконання ним своїх обов`язків мала право реалізувати передбачене законом право на дострокове припинення ним своїх повноважень. Колегія суддів вважає, що спірне рішення прийняте повноважним складом ради на її пленарному засіданні, як це вимагається Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В контексті викладеного варто зауважити, що іншого органу, який би мав повноваження на вирішення питання про припинення повноважень міського голови, не існує, а Чернівецька міська рада прийняла рішення, яким висловила її відношення до результатів діяльності міського голови.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що оскаржуване позивачем рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 26 липня 2018 року № 1333 "Про дострокове припинення повноважень Чернівецького міського голови ОСОБА_1 " прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, по визначені Конституцією та законами України.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними пояснення підписані від імені Чернівецької міської ради головою Чернівецької міської ради Р.Клічука в частині визнання апеляційної скарги щодо визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення, згідно норм ч.5 ст.189 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що довіреність №01/02-05/1959, видана 24.07.2019 адвокату Попову А.С. головою Чернівецької міської ради ОСОБА_1 на виконання рішення 69 сесії міської ради 7 скликання від 28.03.2019, а відтак не може бути скасована одноособово розпорядженням Чернівецького міського голови Р.Клічука.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 квітня 2021 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Драчук Т. О.