Справа № 520/16417/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 р. Справа № 520/16417/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О. по справі № 520/16417/2020

за ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення ГУПФУ в Харківській області № 37 від 09.10.2020 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати по заяві від 28.02.2020;

- зобов`язати ГУПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за період роботи з серпня 1987 по жовтень 1997 роки включно, за даними довідок про заробітну плату для обчислення пенсії № 09/02 та 10/02, що видані 11.02.2020 Приватним акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська;

- стягнути з ГУПФУ в Харківській області на мою користь збитки у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 7 650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , з 26.12.2019 року перебуває на обліку в ГУПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стаж роботи позивача зарахований по 31.12.2019, заробітна плата врахована за період з 01.07.2000 по 31.12.2019 по індивідуальним відомостям про застраховану особу.

28.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати та надав копії довідок, а саме: від 11.02.2020 № 09/02 та №10/02 про заробітну плату з серпня 1987 року по жовтень 1997 року, які видані підприємством, на підставі розрахункових листів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на непідконтрольній українській владі території та які завірені печаткою підприємства Приватне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська.

Рішенням від 09.10.2020 № 37 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати по заяві від 28.02.2020 та зазначено, що згідно ст. 40 п. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Оскільки згідно акту № 72/10.3-16 від 01.10.2020 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевіркою встановлено, що за юридичною адресою підприємства Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська" дане підприємство не існує, відділ з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішив ОСОБА_1 відмовити в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати по заяві від 28.02.2020.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом своїх прав до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, згідно з актом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.10.2020 № 72/10.3-16 перевіркою встановлено, що за юридичною адресою підприємство Приватне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська не існує, проведення перевірки достовірності видачі довідок на підставі первинних документів є неможливим, крім того суду позивачем також не було надано відповідних документів, а отже рішення ГУПФУ в Харківській області від 09.10.2020 № 37 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати на підставі довідок про заробітну плату від 11.02.2020 № 09/02 та 10/02 за період з серпня 1987 року по жовтень 1997 року є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірним питанням при розгляді даної справи є правомірність відмови в перерахунку пенсії позивачу на підставі довідок про заробітну плату, що видані на непідконтрольній українській владі території, які відповідач вважає недійсними та такими, що не створюють правових наслідків.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Частиною 1 статті 43 Закону №1058 встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За приписами частини 2 цієї статті для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону врегульовано Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.1,2.7, 2.10, 4.2,4.3 Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. До заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2 - 4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що в період з серпня 1987 року по жовтень 1997 року ОСОБА_1 працював на підприємстві Приватне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська (а.с. 24-25).

У наданих позивачем до органу пенсійного фонду довідках №09/02 та №10/02 від 11.02.2020, виданої Приватним акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська, зазначені відомості про нарахований позивачу заробіток у період з серпня 1987 року по жовтень 1997 року під час роботи на Центральній збагачувальній фабриці Колосниківська, що підтверджено записами в трудовій книжці, довідка містить зазначення адреси, за якою можливо провести перевірку особових рахунків Центральної збагачувальної фабрики Колосниківська, на підставі яких її видано.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відмову прийняти довідки №09/02 та №10/02 від 11.02.2020 пенсійний орган обґрунтував тим, що згідно акту № 72/10.3-16 від 01.10.2020 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевіркою встановлено, що за юридичною адресою підприємства Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська дане підприємство не існує.

Наведений висновок відповідача колегія суддів вважає помилковим та зазначає наступне.

Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії позивача видана на підставі розрахункових листів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що надані до суду довідки ОСОБА_1 видані всупереч положенням чинного законодавства України, підстави видачі зазначено, що первинні документи, які підлягають перевірці, а саме: розрахункові листи знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на непідконтрольній українській владі території, та відсутність підприємства за юридичною адресою, що унеможливлює проведення перевірки достовірності видачі цих довідок на підприємстві Пенсійним фондом, відповідач вважає, що такі довідки не можуть братися до уваги як відповідачем так і судом у вирішенні цих спірних правовідносин, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною першої статті 17 Закону №1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону №1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Згідно із частинами першою-третьою статті 9 Закону №1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, слід зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що неврахування наданих позивачем довідок є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Необхідність застосування наведених загальних принципів («Намібійські винятки») у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного суду від 04.03.2020 у справі №235/2008/17, від 08.04.2020 у справі №242/1568/17.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що трудовий стаж за спірний період, позивач набув у період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало свою діяльність, перебувало під контролем української влади.

Викладене свідчить про неправомірність посилання відповідача щодо неможливості врахування позивачу для перерахунку пенсії за віком його заробітної плати за період роботи на Центральній збагачувальній фабриці Колосниківська з серпня 1987 року по жовтень 1997 року виходячи з того, що довідки №09/02 та №10/02 від 11.02.2020 видані підприємством, яке за юридичною адресою не існує, оскільки в довідках вказано, що такі видані на підставі розрахункових листів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, колегія суддів вважає, що не проведення пенсійним органом перевірки первинних документів, на підставі яких видані вищезазначені довідки, в зв`язку з їх знаходженням у м. Макіївка Донецької області, що є непідконтрольною територією українській владі територією, не може позбавляти позивача права на перерахунок пенсії за віком, встановленого приписами абз. 1 ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV.

Відповідачем не надано суду доказів, що указані у вищезазначених довідках №09/02 та №10/02 від 11.02.2020 дані містять неправдиві або недостовірні дані, в судовому порядку вказані довідки недійсними не визнавалась, підприємством не відкликана.

Аналогічна правова позиція висловлена також Верховного Суду в постановах від 31.01.2019 по справі №223/1181/17, від 03.04.2019 по справі №243/6260/17.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що позивач надав пенсійному органу належні та достатні документи про заробітну плату для проведення нарахування розміру його пенсії відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з урахуванням стажу роботи та розміру заробітної плати на підприємстві Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська за період з серпня 1987 року по жовтень 1997 року, вказаних у довідках від 11.02.2020 №09/02 та №10/025 підлягають задоволенню.

Як вже було встановлено вище, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі №520/16417/2020 - скасувати.

Прийняти постанову якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 37 від 09.10.2020 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати по заяві від 28.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за період роботи з серпня 1987 по жовтень 1997 роки включно, за даними довідок про заробітну плату для обчислення пенсії № 09/02 та 10/02, що видані 11.02.2020 Приватним акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика Колосниківська.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк