Справа № 200/1641/21-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 р. Справа№200/1641/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення № 329 від 02.10.2020 року, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії з урахуванням періодів проходження військової служби та роботи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про скасування рішення № 329 від 02.10.2020 року, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії з урахуванням періодів проходження військової служби та роботи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що після розгляду поданих документів рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 329 від 02.10.2020 року Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що до його пільгового стажу не зараховано період роботи з 07.06.1999 року по 03.04.2000 року, так як між атестаціями минуло більше п`яти років. Крім того, не зараховано період роботи по трудовій книжці з 21.06.1989 року по 21.06.1989 року, в зв`язку з чим також не зараховано період проходження військової служби. Позивач вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 329 від 02.10.2020 р. було прийнято Відповідачем неправомірно. Просить суд:

- скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02 жовтня 2020 року № 329 про відмову в призначенні пенсії і визнати протиправними дії УПФУ щодо відмови у призначенні пенсії,

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від дати прийняття заяви про призначення пенсії з 01.10.2020 року, з урахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду проходження військової служби в Радянській армії у період з 21.06.1989 р. по 19.04.1991 р., періоду роботи з 07.06.1999 р. по 03.04.2000 р. на підприємстві МК «Азовсталь».

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно відзиву на адміністративний позов, наданого Відповідачем до суду, до загального страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період роботи по трудовій книжці з 21.06.1989 по 21.06.1989, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зроблено необумовлене виправлення в даті заповнення трудової книжки, та дата заповнення трудової книжки 29.06.1989, а дата прийняття на роботу 21.06.1989. Не врахування до пільгового стажу вищевказаного періоду призвело відповідно до не зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу за Списком № 1. Крім того, до пільгового стажу не враховано період з 07.06.1999 по 03.04.2000, оскільки між атестаціями минуло більше п`яти років, що суперечить вимогам Порядку № 442. Страховий стаж заявника відповідно до наданих документів складає: 30 років 11 місяців 20 днів, а пільговий стаж - 07 років 11 місяців 5 днів, коли на час звернення заявнику необхідно мати 10 років пільгового стажу. Відповідач вважає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми ст. 114 Закону України № 1058.

Відповідач просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

01 жовтня 2020 року Позивач звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком.

Пенсійний орган рішенням № 329 від 02 жовтня 2020 року в призначенні пенсії на пільгових умовах Позивачу відмовив, мотивуючи відмову відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи по трудовій книжці з 21.06.1989 по 21.06.1989, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зроблено необумовлене виправлення в даті заповнення трудової книжки, та дата заповнення трудової книжки 29.06.1989, а дата прийняття на роботу 21.06.1989. Не врахування до пільгового стажу вищевказаного періоду призвело відповідно до не зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу за Списком № 1. Крім того, до пільгового стажу не враховано період з 07.06.1999 по 03.04.2000, оскільки між атестаціями минуло більше п`яти років, що суперечить вимогам Порядку № 442.

Рішенням Жовтневого районного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 263/1440/20, яке набрало законної сили 25.01.2021 року, встановлений факт заповнення трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 саме 21 червня 1989 року.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з частиною першої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно з абзацом 10 частині третьої статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В пунктах 4.2 та 4.3 наведеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Міністерства праці № 41 від 01 вересня 1992 року періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Згідно з даними трудової книжки позивача, в період з 07.06.1999 року по 03.04.2000 року він працював на ВАТ «Металургійний комбінат Азовсталь» в товстолистовому цеху різником гарячого металу.

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (діяв до 16 січня 2003 року) включено різальників гарячого металу (код 1030400а-17889 розділу III. МЕТАЛУРГІЙНЕ ВИРОБНИЦТВО (чорні метали)).

Згідно довідки ПАТ «Металургійний завод «Азовсталь» № 03.03.01-632 від 01.10.2020 року, дана професія атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих місць: № 118 від 07.06.1994 року; № 104 від 04.04.2000 року.

Враховуючи підтвердження наявними матеріалами справи факту виконання Позивачем в період з 07.06.1999 року по 03.04.2000 року роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, та наявність атестації робочих місць у спірний період, суд дійшов висновку про можливість зарахування наведеного періоду роботи до пільгового стажу.

Правова позиція щодо можливості включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством роботодавцем викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі 21-307а14, від 26 жовтня 2016 року у справі № 174/603/15-а та від 21.02.2018 у справі К/9901/20098/18 (352/547/16-а). Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсії за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

При цьому, підпунктом 4.5 Порядку №383 визначено, якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Суд також наголошує, що Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством. Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.

Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Спірний період підлягає включенню до пільгового стажу Позивача через достатність в трудовій книжці відомостей для такого зарахування та наявність посади Позивача та виконуваної ним в цей період роботи у Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, що був чинним в період роботи Позивача.

Щодо періоду проходження Позивачем військової служби у період з 21.06.1989 року по 19.04.1991 року, суд зазначає наступне.

Згідно пп. "к" п. 109 "Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій", затверджене 03.08.1972 Постановою Ради Міністрів СРСР №590 (далі - Положення), чинного на час проходження позивачем військової служби, крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

Відповідно до абз. 2 вищезазначеного Положення, при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже, час проходження військової служби дійсно враховується до страхового трудового стажу, між тим, за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії на пільгових умовах, період строкової військової служби може бути прирівняний до роботи, яка передувала або слідувала за закінченням цього періоду.

Водночас, період проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до страхового трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, але у розмірі, що не перевищує наявний пільговий стаж.

Згідно записів трудової книжки позивача та військового квитка НОМЕР_2 , позивач проходив військову службу в лавах Радянської Армії з 27.06.1989 року по 19.04.1991 року.

Згідно п.4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення Відповідача про відмову Позивачу в призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним, а тому суд вважає позовну вимогу про скасування цього рішення обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії протиправними, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі дії не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення № 329 від 02.10.2020 року. Отже достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення Відповідача № 329 від 02.10.2020 року.

В той же час, оскільки права Позивача порушені, і прийняття рішення на користь Позивача передбачає право органу Пенсійного фонду України діяти на власний розсуд, тому з урахуванням дискреційних повноважень Відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії та зарахування спірноих періодів до пільгового стажу, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про зобов`язання Відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах не підлягає задоволенню, в той же час задоволенню підлягають позовні вимоги щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву Позивача про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 8 ст. 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27-а, ) про скасування рішення № 329 від 02.10.2020 року, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії з урахуванням періодів проходження військової служби та роботи задовольнити частково.

Скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 329 від 02.10.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду проходження військової служби в Радянській армії з 27.06.1989 р. по 19.04.1991 р. та період роботи з 07.06.1999 р. по 03.04.2000 р. на ВАТ «Металургійний комбінат Азовсталь».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиапеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський