Справа № 237/541/21
Суддя: Приходько В. А.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа номер 237/541/21
Номер провадження 2-а/237/19/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

за участю секретаря судового засідання Баглер О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Курахове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону в особі: начальника ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Няньчука Олександра Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2021 року до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону в особі: начальника ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Няньчука Олександра Сергійовича, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №149972 від 19.02.2021 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позов обґрунтовує тим, що спірною постановою позивача визнано винним за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за те, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 11.03.2020 року через КПВВ «Гнутове», а 18.02.2021 року перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пропуск «Новоазовськ», однак, на думку позивача незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Відповідальність за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП наступає у разі переміщення через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду, а не через державний кордон України.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись в порядку, визначеному ст. 268 КАС України.

Позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення №149972 від 19.02.2021 року, складеною начальником ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Няньчуком О.С., притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

З зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 11.03.2020 року через КПВВ «Гнутове», а 18.02.2021 року перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пропуск «Новоазовськ», чим порушив п. 3 Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Спірним у даній справі є правомірність винесення відповідачем постанови №149972 від 19.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях .

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28.11.2019 набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку, В`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску Новоазовськ .

Відповідно до статті 1 Закону України Про державний кордон України , державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України Про державний кордон України передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач 1, приймаючи спірну постанову не звернув уваги на вищезазначені положення законодавства, а тому постанова серії №149972 від 19.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача - закриттю на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

За положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем мав бути сплачений судовий збір у сумі 424,40 грн., однак, сплата якого була відстрочена судом.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 46, 48, 65, 91, 92, 132, 139, 193, 242-246, 255, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону в особі: начальника ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Няньчука Олександра Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 149972 від 19.02.2021 року, складеною начальником ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Няньчуком Олександром Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. - скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-2 КУпАП.

Стягнути з відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.А. Приходько