Справа № 9901/341/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 9901/341/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по забезпеченню грошовими коштами з 01.03.2018 по 01.11.2020 в сумі 108917,76 грн.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зробити перерахунок пенсії з 01.12.2020 з всіма надбавками грошового забезпечення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами проведеного розрахунку отриманої пенсії ним встановлено, що органом Пенсійного фонду України при обчисленні його пенсії військовослужбовця не враховано окремі складові грошового забезпечення, що виплачувалися йому під час проходження військової служби, а також інші надбавки та індексацію пенсії, не вірно визначено відсоток грошового забезпечення за вислугу 29 років, з огляду на що звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року дану позовну заяву передано за підсудністю до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

18 грудня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0702-7/45901 від 15.12.2020, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що норми ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачають необхідність проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, що регламентує порядок проведення перерахунку зазначених пенсій, встановлено, що під час перерахунку пенсій враховується посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років. Вважає, що хоча рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та скасовано зазначені законодавчі норми, однак алгоритм дій органу ПФУ при цьому не змінився. Так, зокрема, функцію по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців покладено на обласні військовій комісаріати. З огляду на що вважає правомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року на підставі надісланої Закарпатським обласним військовим комісаріатом довідки. Окрім того, зазначає, що з 01 січня 2017 року на законодавчому рівні закріплено правило, згідно з яким підставою для перерахунку пенсій є відповідне рішення Кабінету Міністрів України. Тому з огляду на відсутність відповідного рішення, навіть враховуючи визнання нечинним п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій військовослужбовців. Звертає окрему увагу суду на передчасність позовних вимог, оскільки довідка про грошове забезпечення позивача від уповноваженого органу до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не надходила.

22 грудня 2020 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якій посилається на неналежне виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Закарпатським обласним військовим комісаріатом своїх обов`язків.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу у Збройних Силах України.

У зв`язку зі звільненням з військової служби у запас, що дає право на пенсію за вислугу років, з 04 грудня 1997 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу 29 років у розмірі 77% грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. При цьому для обчислення пенсії уповноваженим органом враховано наступні складові грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- відсоткова надбавка за вислугу років 40%;

- додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за таємність 10%.

В подальшому пенсія ОСОБА_1 неодноразово перераховувалася. Так, з 01 липня 2012 року ОСОБА_1 нараховувалось та виплачувалось підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року. З 01 жовтня 2017 року черговий перерахунок такої був проведений з розрахунку 77% грошового забезпечення та наступних його складових:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- відсоткова надбавка за вислугу років 40%;

- робота з таємними виробами, носіями, документами 10%;

- надбавка за особливо важливі завдання 50%;

- премія 10%.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 , №ХР15098 від 28.03.2018, в якій було зазначено наступні відомості:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням (підполковник);

- надбавка за вислугу років (50%).

На підставі отриманої довідки ГУ ПФУ у Закарпатській області проведено з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно з яким розмір такої визначався, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років 50%. Отже, додаткові види грошового забезпечення та підвищення за постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року не були враховані органом Пенсійного фонду України при проведенні такого перерахунку.

Окрім того, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року основний розмір такої визначено з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись з проведеним перерахунком пенсії ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області, у відповідь на що листом №0700-0215-8/33932 від 24.09.2020 заявника було повідомлено про складові, з яких здійснюється розрахунок його пенсії.

Вважаючи, що не врахування окремих складових грошового забезпечення та заниження відсоткового розміру такого призвело до виникнення заборгованості по виплаті його пенсії за період з 01.03.2018 по 01.11.2020 в сумі 108917,76 грн., з метою отримання зазначених коштів позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон).

Відповідно до преамбули Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону регламентовано порядок визначення розміру пенсії за вислугу років. Так, пенсії за вислугу років, відповідно до цієї статті (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права на пенсію) призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

В подальшому Законами України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 та "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" №1166-VІІ від 27.03.2014 було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону, де спочатку цифри "90" замінено цифрами "80", а потім на "70" (максимальний розмір пенсії) відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи та заявлених позовних вимог, позивач, серед іншого, вважає протиправним здійснення перерахунку його пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення.

При цьому судом встановлено, що до проведеного в травні 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 така виплачувалася з розрахунку 77% грошового забезпечення.

Порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій регулюється нормами ст. 63 Закону. Так, ч. 1 зазначеної статті визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Провівши правовий аналіз зазначених законодавчих норм, суд дійшов висновку, що положення статті 13 Закону, якими встановлено розмір пенсії, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто дати набрання чинності відповідної редакції Закону, та стосуються саме питань призначення пенсії, а не її перерахунку, оскільки до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави саме перерахунку пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми ст. 63 Закону.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103). При цьому при здійсненні такого відповідачем застосовано не тільки новий розмір грошового забезпечення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (як передбачено Постановою №103), але й змінено розмір відсоткового співвідношення до грошового забезпечення, встановленого ст. 13 Закону.

Суд вважає такі дії органу Пенсійного фонду України протиправними з огляду на наступне.

Положеннями п. 1 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Разом з тим, Постанова №103 жодним чином не регламентує та не змінює відсоткове співвідношення розміру пенсії та грошового забезпечення. Розмір пенсії військовослужбовцям визначається виключно нормами Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (далі Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

П. 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Норми ст. 58 Конституції України закріпили принцип незворотності дії в час законів та інших правових актів, відповідного до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип належить розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, а дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права.

Імперативність даної норми, з метою застосування до спірних правовідносин, полягає в тому, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 77%, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішенні від 06.07.1999 №8-рп/99 Конституційний Суд України прямо зазначив, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Більше того, право на мирне володіння кожною фізичною або юридичною особою своїм майном гарантується також ч. 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у Рішенні Суханов та Ільченко проти України (Рішення від 26.09.2014 року) зауважив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 52).

Згідно ст. 63 Закону обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Суд зазначає, що зміни до ст. 63 Закону у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Порядок №45 і Постанова також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону на підставі Постанови №103 в ГУ ПФУ в Закарпатській області були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону, оскільки такі стосуються саме призначення пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, а також в постанові від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд враховує, що дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, наведених в рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі №Пз/9901/58/18. Зокрема, позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ; відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

Разом з тим, позивач в даній адміністративній справі не оскаржує протиправність дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо зменшення відсотку грошового забезпечення при проведенні в 2018 році його пенсії, а просить суд зобов`язати відповідача виплатити розраховану ним самостійно заборгованість, а також здійснити перерахунок його пенсії з 01 грудня 2020 року.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що функції щодо нарахування та перерахунку пенсії віднесено до виключених повноважень органу Пенсійного фонду України, що здійснюються на підставі даних пенсійної справи та відомостей, отриманих від уповноваженого органу або пенсіонера. Для набуття пенсійної виплатити статусу заборгованості така повинна бути нарахована, однак не виплачена органом Пенсійного фонду. В даному випадку спірні суми пенсії (в частині розрахунку пенсії, виходячи з 77% грошового забезпечення) ОСОБА_1 відповідачем не нараховувались з огляду на позицію органу Пенсійного фонду щодо відсутності підстав для їх виплати. Заявлена сума заборгованості була розрахована позивачем самостійно, а тому не може бути віднесена до заборгованості. В свою чергу суд не може порушувати принцип розподілу влади та втручатися у виключну компетенцію уповноваженого органу, зокрема, здійснювати розрахунок пенсії позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України та встановлення за результатами судового розгляду факту неправомірності зниження відсотку грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок пенсії позивача, з метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахування вищенаведеного та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок пенсії такого з 01 січня 2018 року в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою.

Що стосується тверджень позивача щодо неправомірності неврахування ГУ ПФУ в Закарпатській області всіх складових грошового забезпечення, що виплачувалися йому раніше, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

П. 3 ст. 116 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України забезпечує проведення, зокрема, політики у сфері соціального захисту.

Отже, зазначеними законодавчими нормами Кабінету Міністрів України делеговано повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2018 року прийняв Постанову №103, якою було визначено складові грошового забезпечення, з яких здійснюється перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом. До таких, зокрема, віднесено: оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України було внесено зміни також до Порядку №45.

Так, відповідно до п. 1 Порядку №45 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача в 2018 році), пенсії, призначені відповідно до Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

П. 3 Порядку №45 визначено, що па підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 Порядку №45 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача в 2018 році), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Наведені положення не визнані Конституційним Судом України неконституційними, на момент проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в 2018 році були чинними, а отже підлягали застосуванню при проведенні перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами та надання таким відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

При цьому зазначеними нормативно-правовими актами з 24 лютого 2018 року (дата набрання чинності Постанови №103 та внесених нею змін) обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія військовослужбовців при проведенні перерахунку. Отже, до таких (на момент проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в 2018 році) включалися виключно посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

Вказані законодавчі норми носили імперативний характер та довільного тлумачення не передбачали.

Судом встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 в квітні 2018 року був здійснений ГУ ПФУ в Закарпатській області на підставі отриманої від Закарпатського ОВК довідки №ХР15098 від 28.03.2018, в якій були зазначені такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років. Вказана довідка за своєю формою повністю відповідає формі, встановленій додатком 2 до Постанови №103, до неї були включені всі види грошового забезпечення, передбачені п. 5 Порядку №45 та п. 1 постанови № 103, а тому підлягала застосуванню органом Пенсійного фонду України при перерахунку пенсії позивача.

В подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Ч. 2 ст. 265 КАС України передбачені наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, відповідно до яких такий втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, починаючи з 05 березня 2019 року норми пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність та не підлягають застосуванню.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та Закарпатський ОВК у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п. 1, 2 постанови №103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Зокрема, перерахунок пенсій здійснюється органом Пенсійного фонду України на підставі отриманих від уповноважених органів довідок про розмір грошового забезпечення відповідних осіб.

Згідно з абз. 2, 4 та 5 п. 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937, на обласні військові комісаріати покладаються обов`язки з: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 5 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто, нормами чинного законодавства саме на обласні військові комісаріати покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

Положеннями Порядку №45 зобов`язують органи Пенсійного фонду України проводити перерахунок пенсій військовослужбовців на підставі отриманої від уповноваженого органу довідки, в якій визначено розмір грошового забезпечення та його складові.

Разом з тим, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у органу пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.10.2019 у справі №522/17864/15-а, в якій зроблено висновок про те, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсій, а здійснюють її перерахунок та нарахування на підставі отриманих від уповноважених органів документів про види і розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у відповідних довідках.

Позивач будь-яких доказів того, що Закарпатський ОВК направив до ГУ ПФУ в Закарпатській області стосовно нього довідку про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 не надав. Натомість відповідач дану обставину заперечує. Отже, відсутність довідки уповноваженого органу з усіма складовими грошового забезпечення унеможливлює проведення органом Пенсійного фонду України відповідного перерахунку пенсії позивача.

Суд зазначає, що позивач безумовно має право на перерахунок пенсії з 05 березня 2019 року, однак невірно обрав спосіб захисту свого права.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

З огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно тверджень позивача про неврахування при проведенні перерахунку пенсії підвищення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року, суд зазначає наступне.

До проведеного Постановою №704 підвищення розмірів посадових окладів військовослужбовців структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб регулювалися нормами постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 (далі Постанова №1294).

З метою приведення пенсійних виплат у відповідність до розміру грошового забезпечення військовослужбовців, згідно з положеннями Постанови №1294 23 квітня 2012 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі Постанова №355). Так, п. 1 такої постановлено установити з 01 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону, крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 01 січня 2013 року до 35 відсотків.

При цьому розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з п. 4 Порядку № 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою №1294, за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року.

За змістом п. 2 Постанови №355 постановлено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Державній податковій службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови №1294 станом на 01 квітня 2012 року.

В ході розгляду даної адміністративної справи судом з`ясовано, що підвищення до пенсії, обчислене відповідно до складових грошового забезпечення, встановлених Постановою №1294, позивач отримував протягом 2013-2017 років.

З 01 березня 2018 року Постанова №1294 втратила чинність у зв`язку із набранням чинності Постановою №704, якою встановлено нові складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Отже, з 01 березня 2018 року з дня набрання чинності Постановою №704 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом, з урахуванням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704.

Судом встановлено, що припинення виплати підвищення до пенсії, передбаченого Постановою №355 та обрахованого відповідно до Постанови №1294, відбулося одночасно з втратою чинності Постанови №1294 та нерозривно пов`язане з перерахунком (збільшенням) основного розміру пенсії позивача на підставі Постанови №704. Внаслідок цих взаємопов`язаних дій основний розмір пенсії позивача зріс у порівнянні з пенсією, що йому виплачувалась до 2018 року.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що підвищення до пенсії, передбачене Постановою №355, не може застосовуватись до грошового забезпечення, обчисленого на іншій підставі, аніж Постанова №1294, яка втратила чинність та вичерпала себе фактом застосування. Тому підстави для проведення підвищення до пенсії відповідно до Постанови №355 в контексті перерахунку такої на підставі Постанови №704 відсутні.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі №1340/4890/18 та від 07 грудня 2020 року у справі №320/1248/19.

Стосовно твердження позивача про неврахування при виплаті пенсії надбавки як учаснику бойових дій суд зазначає наступне.

Ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» від 16.03.2004 №1603-IV встановлено Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття, в тому числі, інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Отже, нормами вказаного законодавчого акту диверсифіковано розмір надбавок, що належить виплачувати особам, на яких поширюється дія цього Закону, в залежності від набутого ними статусу. Однак такі не передбачають можливості одночасної виплати кількох з встановлених надбавок.

Так, на виконання вищезазначеної законодавчої норми ОСОБА_1 до 01 грудня 2015 року виплачувалась надбавка до пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 40,00 грн.

01 грудня 2015 року ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про перерахунок пенсії, в якій просив встановити надбавку до пенсії як інваліду війни. До такої долучив копію посвідчення № НОМЕР_1 від 27.11.2015, що засвідчує те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

На підставі вищенаведеного ГУ ПФУ в Закарпатській області проведене перерахунок пенсії позивача та включено до її складу надбавку, передбачену нормами Закону України від 16.03.2004 №1603-IV, як інваліду війни 3 групи у розмірі 50,00 грн. замість раніше отримуваної надбавки як учаснику бойових дій у розмірі 40,00 грн.

Судом встановлено, що надбавка до пенсії за нормами Закону України від 16.03.2004 №1603-IV, як інваліду війни 3 групи у розмірі 50,00 грн. систематично виплачується ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року, в тому числі, й після проведеного в квітні 2018 року перерахунку пенсії.

З огляду на вищенаведене твердження позивача про протиправність невиплати йому уповноваженим органом надбавки до пенсії як учаснику бойових дій не знайшли свого підтвердження.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 77% на 70% грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяР.О. Ващилін