Справа № 440/674/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/674/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.07.2020 №21-СГ "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :00:011:0017, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту";

- зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930; вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, 36039) затвердити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та земельну ділянку передати у власність.

Позов обґрунтований тим, що позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який був погоджений висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 18.05.2020 №10443/82-20, а також здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно їй кадастровий номер :00:011:0017. Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.07.2020 №21-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з підстав необхідності уточнення даних щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель (землі історико-культурного призначення, наявність (відсутність) об`єктів археології), визначених пунктом "г" частини першої статті 150 Земельного кодексу України, а також щодо сільськогосподарських угідь якими представлена земельна ділянка (див. пояснювальна записка, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 сформованого 20.05.2020 угіддя - пасовища, кадастровий план земельної ділянки угіддя - рілля); крім того назва проекту містить розбіжності щодо місцерозташування земельної ділянки. З вказаним наказом позивач не погоджується та вважає його протиправним, оскільки відповідач після отримання погодженого проекту землеустрою зобов`язаний був прийняти наказ про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, а не відмовляти у такому затвердженні та наданні земельної ділянки у власність. З огляду на те, що наданий позивачем проект землеустрою погоджений у встановленому законодавством порядку та земельній ділянці присвоєний кадастровий номер і вона внесена до Державного земельного кадастру, а також зважаючи на наявність у проекті переліку обмежень щодо використання земельної ділянки, сформованого сертифікованим інженером землевпорядником, та пояснювальної записки, згідно з якими земельна ділянка не відноситься до особливо цінних земель, земель історико-культурного призначення, на ній відсутні об`єкти археології, водоохоронні зони та інші обмеження у використанні земельної ділянки та є сільськогосподарськими угіддями - пасовищами, у відповідача відсутні дискреційні повноваження щодо прийняття іншого рішення, ніж про затвердження проекту землеустрою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.

24.02.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 /а.с. 81-89/. Зазначає, що з огляду на те, що у проекті землеустрою не вказані відомості про наявність (відсутність) земель історико-культурного призначення, об`єктів археології, такий проект не може бути затвердженим. Назва проекту містить розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки, відповідно затвердження такого проекту неможливе, оскільки формування земельної ділянки передбачає чітке визначення меж та місця розташування. Крім того, у проекті потребують уточнення дані щодо сільськогосподарських угідь, якими представлена земельна ділянка, оскільки у наявному в проекті витязів з ДЗК зазначено вид угідь - пасовища, а у кадастровому плані земельної ділянки - рілля, що є різними видами угідь. З огляду на це, проект землеустрою також не може бути затверджений.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність /а.с. 94/, за результатами розгляду якої, в тому числі доданих до неї документів /а.с. 13-72/, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийняло наказ від 28.07.2020 №21-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" /а.с. 73/.

За змістом вказаного наказу ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:011:0017, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: невідповідність землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. В представленому на розгляд та затвердження проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки уточнити дані щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель (землі історико-культурного призначення, наявність (відсутність) об`єктів археології), визначених пунктом "г" частини першої статті 150 Земельного кодексу України, встановлено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення також потребують уточнення дані щодо сільськогосподарських угідь якими представлена земельна ділянка (див. пояснювальна записка, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 сформованого 20.05.2020 угіддя - пасовища, кадастровий план земельної ділянки угіддя - рілля). Крім того назва проекту містить розбіжності щодо місцерозташування земельної ділянки.

Не погодившись з наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.07.2020 №21-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері набуття права власності на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ /далі - ЗК України/.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами шостою-восьмою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною шостою цієї статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

У постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18 та від 30.08.2018 у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. Головне управління Держгеокадастру в області не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

За приписами частин дев`ятої-десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 ЗК України не містить.

Оскільки на затвердження позивачем подано погоджений висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 18.05.2020 №10443/82-20 /а.с. 65/ проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, то висувати зауваження до такого проекту землеустрою та зазначати в якості підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою необхідність уточнити дані щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель, не відповідає правильному застосуванню статті 118 ЗК України.

На підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :00:011:0017 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.05.2020 НВ-020 /а.с. 69-70/, що також свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

Наведеним суд відхиляє мотив відповідача щодо можливої невідповідності землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

Також суд враховує ту обставину, що у погодженому проекті землеустрою міститься перелік обмежень у використанні земельної ділянки /а.с. 23-24/ та викопіювання з карти агровиробничих груп ґрунтів /а.с. 25/, за змістом яких бажана позивачем земельна ділянка не відноситься до особливо цінних земель, не входить до водоохоронної зони, не містить інших обмежень щодо її використання, а тому посилання відповідача на те, що проект потребує уточнення даних щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель (землі історико-культурного призначення, наявність (відсутність) об`єктів археології), визначених пунктом "г" частини першої статті 150 Земельного кодексу України, судом відхиляються, як безпідставні та необґрунтовані.

Таким чином, наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.07.2020 №21-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та земельну ділянку передати у власність, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у постанові від 19.02.2020 у справі №591/5935/17 Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що належним способом захисту прав позивача (у подібних правовідносинах) є зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою земельної ділянки та передати її у власність.

Виходячи із фактичних обставин у справі, приписів частини дев`ятої статті 118 ЗК України та правових висновків Верховного Суду, суд доходить висновку, що у цій справі повноваження відповідача не є дискреційними та у відповідача є лише один варіант поведінки - затвердити проект землеустрою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вищевказану вимогу позивача та зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28 липня 2020 року №21-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки".

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:011:0017) сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава