Справа № 380/4862/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4862/20 пров. № А/857/2306/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, стягнення індексації грошового забезпечення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року (суддя першої інстанції Мричко Н.І., м. Львів, повний текст складено 04.01.2021),

В С Т А Н О В И В :
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 30.05.2019; стягнення на користь спадкоємця ОСОБА_2 за законом ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 31.05.2019 в сумі 132606,98 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у задоволенні адміністравного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із таким рішенням, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, його оскаржила ОСОБА_1 . В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на час виключення ОСОБА_2 із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення відповідач протиправно не здійснив із членами його сім`ї усіх необхідних розрахунків, зокрема, не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення, яка повинна була нараховуватися та виплачуватися разом із грошовим забезпеченням. Отже, з урахуванням висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 11.06.2020 № 3944 з відповідача необхідно стягнути індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 31.05.2019 у розмірі 132606,98 грн.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржене рішення суду від 24 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджено матеріалами справи.

У судовому засіданні представник позивача Розман В.С. підтримав вимоги апеляційної скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2019 №133 ОСОБА_2 , командира частини, який загинув 29.05.2019 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з аварією гелікоптера, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.01.2020 № 47 (спадкова справа № 121/2019) позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_2 .

16.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 .

Листом від 28.01.2020 № 371/71 відповідач повідомив позивача про те, що на момент відкриття спадщини спадкодавця індексація грошового забезпечення ОСОБА_2 не була нарахована, тому право на отримання такої індексації не переходить у спадщину.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 індексація грошового забезпечення з січня 2016 року по листопад 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, а з грудня 2018 року по травень 2019 року нарахована та виплачена не у повному обсязі. Отже, право на індексацію грошового забезпечення було наявне у померлого, проте така не була нарахована спадкодавцю за життя. Право позивача на отримання індексації грошового забезпечення згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому відсутні підстави для задоволення повних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 Закону України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 вказаного Закону).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст.1 цього Закону індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 вказаного Закону).

Згідно з ст.5 зазначеного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003р. місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.8 п.4 наведеного Порядку).

Згідно з п.6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Згідно довідки щодо нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 , з січня 2016 року по листопад 2018 року йому не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, а з грудня 2018 року по травень 2019 року йому нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у загальній сумі 614,65 грн.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 4 частини першої статті 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Отже, право на виплату індексації грошового забезпечення не входить до складу спадщини.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №484/3648/16-а, від 29.04.2020 у справі №576/1388/17.

Наведене право не застосовується за умови, якщо зазначені виплати були нараховані, але не одержані спадкодавцем.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_2 індексація грошового забезпечення з січня 2016 року по листопад 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, а з грудня 2018 року по травень 2019 року нарахована та виплачена не у повному обсязі.

Отже, право на індексацію грошового забезпечення було наявне у померлого, проте така не була нарахована спадкодавцю за життя, а відтак не входять до складу спадщини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 30.05.2019 та стягнення на користь спадкоємця ОСОБА_2 за законом ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 31.05.2019 в сумі 132606,98 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 02.04.2021.