Справа № 569/18188/20
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/18188/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - рядовий поліції Веждел Василь Васильовичь 3 рота УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до рядового поліції ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області серії ЕАМ №3311044 від 19 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19 жовтня 2020 року поліцейським УПП в Закарпатській області Веджел В.В. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №3311044, згідно якої він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України у зв"язку із тим, що не був пристебнутий ременем безпеки, та при перевірці документів не пред"явив поліс обов"язкового страхування, чим порушив п.2.3 в, та п. 2.1 а. Проте, зі спірною постановою не згідний, вважає її незаконною, та такою, що винесена з грубим порушенням та підлягає скасуванню.

Так, дійсно 19 жовтня 2020 року 19 жовтня 2020 року о 23.21 год. він рухаючись по дорозі Київ - Чоп на автомобілі FORD FOCUS р.н. НОМЕР_1 , був зупинений екіпажем патрульної поліції. Працівник поліці підійшов до нього та почав вимагати пред"явити документи, причиною зупинки назвав порушення вимоги знаку 3.41 "стоп контроль". Враховуючи те, що вимога відповідача є незаконною, адже жодного правопорушення він не вчиняв, зупинку перед контрольним пунктом здійснив, а тому не вбачав законних підстав для пред"явлення документів. Провівши дискусію з відповідачем та пояснивши, що вимога є незаконною, з дозволу відповідача він продовжив рух. 30 жовтня 2020 року він отримав листа з постановою EAМ №3311044.

Вказує, що постанова винесена з грубим порушенням статей 245, 280, 268 КУпАП, без фактичного розгляду справи та за його відсутності. Всупереч положенням ст.268 КУпАП його не було ознайомлено з правами. Жодних доказів винуватості не надано. Фактичного розгляду справи у передбачений КУпАП спосіб здійснено не було. Також у постанові зазначено що він керував ТЗ непристебнутий ременем безпеки, що є неправдою, а також вважає, що о 23.20 год. недостатньо освітлення, щоб побачити та зафіксувати цей факт. Згідно Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий поліс пред"являється у випадку складання протоколів та оформлення ДТП, проте відповідачем протокол не складався, факту ДТП не було, а тому його дії та вимоги вважає не законними.

05 лютого 2021 року за вх.№7337/21 судом отримано відзив на позов, який скерований Рівненським районним судом Рівненської області, як помилково надісланий на їх адресу. У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, вказавши, що дії відносно виявлення та процесуального оформлення факту правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року вищевказаний позов залишено без руху, оскільки подано без додержання вимог ст.ст.160,161 КАС України. 15 грудня 2020 року позивачем подано заяву за вх.№61210/20 на виконання ухвали суду та усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду з урахуванням сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 січня 2021 року, визначено відповідачам строк для подання відзиву.

В судове засідання позивач подав клопотання, в якому просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. У разі задоволення позову, вирішити питання судових витрат.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, проте їх позиція висловлена у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов"язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Ст. 280 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов"язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Докази, які надані суду, свідчать про наступне.

19 жовня 2020 року рядовим поліції ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3311044 від 19 жовтня 2020 року, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., у зв"язку зі скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також в постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS р.н. НОМЕР_1 , 19.10.2020 о 23 год. 21 хв. керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки, був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 "в" та при перевірці документів не пред"явив поліс обов"язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.1 "а", п.2.1 "г" ПДР (відсутність у водія поліса обов"язкового страхування власників наземних ТЗ).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних доказів визначених законом суду не надав, жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення не було надано, а сама постанова у справі не може бути достатнім доказом вини особи.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов"язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов"язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов"язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАМ №3311044 від 19.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано суду доказів про порушення ОСОБА_1 та вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУАП, як і не надано доказів щодо перевірки та спростування обставин, зазначених позивачем у поданому позові, а тому оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати у зв"язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушенняи.

Також, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині визнання спірної постанови протиправною, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої такі повноваження в суду відсутні. Виходити за межі позовних вимог в цій частині суд не вбачає необхідності, оскільки прийшов до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Виходячи з вимог ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до рядового поліції ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3311044 від 19.10.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

В задоволені позовних вимог в частині визнання протиправною постанови - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції судові витрати в розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідачі: рядовий поліції ОСОБА_2 3 рота УПП в Закарпатській області , Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Кошового,2, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Кошового,2.

Повне судове рішення складене 01 квітня 2021 року.

Суддя -