Справа № 444/2541/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 444/2541/20 пров. № А/857/4258/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Хітрень О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року (суддя Зеліско Р.Й., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Жовква, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №444/2541/20 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби,

про скасування постанови,

встановив:

У жовтні 2020 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив постанову в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабака В.Я. від 22 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №1476/20900/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62074,38 грн. скасувати, а справу закрити.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.01.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З цим рішенням суду першої інстанції від 21.01.2021 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставини, що мають значення для справи та неправильним застосування норм матеріального права, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що неповнота з`ясування обставин, що мають значення для справи проявляється у не взятті судом до увагу того факту, що ОСОБА_1 при митному оформленні товару не знав та не міг знати про іншу країну походження товару, окрім країн Євросоюзу. Також вважає апелянт, що судом першої інстанції в порушення норми матеріального права безпідставно, без будь-якого посилання на законодавчий акт, невірно констатовано той факт, що відповідно до умов поставки товарів «Incoterms» «FCA» всі ризики і відповідальність пов`язані з митним оформленням товарів на стороні їх ввезення покладається на покупця (одержувача) товарів. Вказує апелянт, що митницею та судом проігноровано той факт, що на момент митного оформлення товару позивач не володів та не міг володіти інформацією про країну походження товару, а за таких обставин у його діях відсутній умисел на вчинення інкримінованих протиправних дій.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 21.01.2021 року, ухвалити нове судове рішення, яким скасувати оскаржену постанову відповідача.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Галицької митниці Держмитслужби від 22 вересня 2020 року в справі про порушення митних правил №1476/20900/20 позивача ОСОБА_1 взнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 62074,38 грн. (а.с. 32-33).

Із змісту спірної постанови про порушення митних правил від 22.09.2020 року видно, 04.08.2020 року у відділ митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів- Північний» Галицької митниці Держмитслужби, ФОП ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення товарів «Вироби для розваг на відкритому повітрі побутового використання: - Батути; - Басейни, виробники та торгівельні марки «FUNFIT», «INTEX», «Bavelni», країна виробництва та країна походження EU вартістю 5225,86 євро, в митному режимі «імпорт», які переміщувалися транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 , було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496 разом з товаросупровідними документами, а саме: - CMR від 03.08.2020 №016107; - інвойс від 03.08.2020 №VAT 03/ 08/ 2020 oryginal. У ході здійснення митного контролю вказаних товарів було проведено їх повний митний огляд, за результатами якого було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209140/2020/069496 від 04.08.2020. За результатами митного огляду встановлено, що на товарах виявлено маркування виробника «Made in China», що свідчить про те, що фактична країна виробництва та походження товару відмінна від зазначеної у митній декларації від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496, а також у доданих до неї товаросупровідних документах і не належить до Євросоюзу. Таким чином, вимоги Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони щодо походження товару не виконуються, преференція щодо звільнення від сплати ввізного мита застосована неправомірно. Несплачена сума митних платежів за митною декларацією від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496 становить 20 691,46 гривень. Згідно Договору доручення від 30.06.2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , митну декларацію ІМ40ДЕ від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496 подавалось у Галицьку митницю Держмитслужби повіреним - ФОП ОСОБА_2 .. Відповідно до п.4 вказаного договору довіритель - ФОП ОСОБА_1 несе повну відповідальність за достовірність наданих повіреному (ФОП ОСОБА_2 ) документів, необхідних для оформлення ВМД.

Отже, митний орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 20691,46 грн., шляхом заявлення своїм повіреним ФОП ОСОБА_2 в митній декларації ІМ40ДЕ від 04.08.2020 №A209140/2020/069496 неправдивих відомостей щодо країни походження товарів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №1476/20900/20 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та правомірно прийнято оскаржену постанову від 22.09.2020 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст.486 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Згідно ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що частина 2 ст.459 МК України встановлює, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст.485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст.485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів.

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до частини першої статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, з матеріалів справи видно та не заперечується сторонами по справі, що митне оформлення товарів «Вироби для розваг на відкритому повітрі побутового використання: - Батути; - Басейни, виробники та торгівельні марки «FUNFIT», «INTEX», «Bavelni», країна виробництва та країна походження EU вартістю 5225,86 євро, в митному режимі «імпорт» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496 проведено декларантом (митним брокером) ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до контракту №1 від 24 червня 2020 року, укладеного ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та «Фірма торгівельно-послугова Логістік» (дислокується в Республіці Польща) в особі директора Романа Солтиса (Продавець), позивач придбав вироби для розваг на відкритому повітрі побутового використання: - Батути; - Басейни, виробники та торгівельні марки «FUNFIT», «INTEX», «Bavelni» (а.с. 34-36).

Згідно доводів позивача, при купівлі наведеного вище товару ним з продавцем обговорювався технічний стан товару, кількість, вартість і умови його отримання. Проте, країна походження товару не обговорювалась за відсутністю в такій потребі.

До Республіки Польща позивач ОСОБА_1 не їздив, безпосередньо товару не приймав і не оглядав.

Відповідно до Договору-заявки на перевезення №Т-03/08 від 03 серпня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТзОВ «Підприємство «Агропромпостач» (Перевізник) (а.с. 37), водій ОСОБА_3 здійснив перевезення товару з Республіки Польща на територію України.

В Республіці Польща товар було завантажено в багажне відділення (кузов) його автомобіля, кузов опломбовано польським митним брокером, та після цього дано ОСОБА_4 відповідні документи на перевезення - CMR від 03 серпня 2020 року №016107; інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal. Після прибуття до України ОСОБА_3 доставив автомобіль з товаром до відділу митного оформлення «Малехів» ДФС у Львівській області. Товар при прибутті до відділу перебував в кузові автомобіля з непошкодженим пломбуванням польського митного брокера. Тобто, водій та ТзОВ «Підприємство «Агропромпостач» не мали безпосереднього відношення до товару.

04 серпня 2020 року відповідно до Договору-доручення б/н від 30 червня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Довіритель) та ФОП « ОСОБА_2 » (Повірений, митний брокер) (а.с. 38-39), ОСОБА_2 , отримавши пакет документів на товар, що був наданий польською стороною ОСОБА_4 , без участі ФОП ОСОБА_1 , разом з представниками митниці, розпломбували кузов автомобіля для здійснення процедури розмитнення товару.

Також, ОСОБА_2 на підставі CMR від 03 серпня 2020 року №016107 (а.с. 40); інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal (а.с.41-41), а також додатків до інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal (а.с.21,22,23), отриманих від ОСОБА_5 , подав представникам митниці для митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 04 серпня 2020 року №UA209140/2020/069496.

Отже, судом враховується, що наведене вище митне оформлення, було проведено митним брокером ФОП « ОСОБА_2 ».

За результатами митного огляду встановлено, що на товарах виявлено маркування виробника «Made in China», що свідчить про те, що фактична країна виробництва та походження товару відмінна від зазначеної у митній декларації від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496, а також у доданих до неї товаросупровідних документах і не належить до Євросоюзу.

На підставі встановленого колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 до моменту виявлення представниками митниці розбіжностей не було відомо про дійсну країну, з якої походить придбаний ним товар.

При цьому, ОСОБА_1 перебуваючи в Україні і не здійснюючи безпосереднього огляду і прийняття товару до моменту його митного оформлення, мав правомірні сподівання на те, що замовлений згідно контракту №1 від 24.06.2020 року товар (вироби для розваг на відкритому повітрі побутового використання: - Батути; - Басейни), буде мати походження як виготовлений у Європі, оскільки пунктом 1.3 цього контракту було передбачено, що товар, який поставляється згідно цього контракту, виготовлений у Європі.

Передумов для недовіри Продавцю товару щодо невиконання ним умов вказаного контракту від 24.06.2020 року, у позивача як Покупця, не було.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів вчинення саме позивачем ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених диспозицією статті 485 МК України при оформленні ввезеного товару.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким у цій справі є Галицька митниця Держмитслужби.

Як зазначалось вище, диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.10 КУпАП України, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст.485 МК України, шляхом заявлення своїм повіреним ФОП ОСОБА_2 в митній декларації ІМ40ДЕ від 04.08.2020 №UA209140/2020/069496 неправдивих відомостей щодо країни походження товарів.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм законодавства, матеріалів справи та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена постанова відповідача від 22.09.2020 року №1476/20900/20 винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак підлягає скасуванню.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та сформував висновки, які не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції від 21.01.2021 року слід скасувати і прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог, з наведених вище підстав щодо обґрунтованості доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

У зв`язку із цим, з врахуванням приписів статті 286 КАС України, необхідно закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ст.485 МК України, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 238 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року в адміністративній справі №444/2541/20 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби від 22 вересня 2020 року в справі про порушення митних правил №1476/20900/20 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62074 грн. 38 коп..

Закрити справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 01.04.2021 року