Справа № 766/17143/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 р.м. ОдесаСправа № 766/17143/16-а

Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 31 серпня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Херсонській міській раді та Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області, а саме: зобов`язання Херсонської міської ради видати позитивний висновок про можливість виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки відносно земельної ділянки з кадастровим номером :20:005:0092; зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру в Херсонській області надати позивачу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером № :20:005:0092.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року частково задоволено позовні вимоги, а саме: зобов`язано Херсонську міську раду надати позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки відносно земельної ділянки з кадастровим номером :20:005:0092; зобов`язано Херсонську міську раду надати позивачу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею з кадастровим номером :20:005:0092.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як спірна земельна ділянка не сформована у встановленому порядку, а тому кадастровий номер може бути присвоєний відповідній ділянці виключно за проектом землеустрою, а не на підставі технічної документації.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено його дискреційні повноваження, зобов`язавши прийняти конкретне рішення про надання позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки.

В свою чергу, Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, зокрема, з підстав порушення судом першої інстанції дискреційних повноважень міської ради.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину набула у власність об`єкт нерухомого майна, а саме гараж та сарай, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на якій розташовано вищевказану нерухомість позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора.

Листом від 16 грудня 2015 року № К-684/0-260/29-15 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повідомило, що поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером :20:005:0092 не відкрита, так як кадастровий номер визначався до 2013 року, а тому відповідно до Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці № НОМЕР_1 рекомендовано ОСОБА_1 для вирішення зазначеного питання звернутися до Центру надання адміністративних послуг у місті Херсоні із заявою про реєстрацію земельної ділянки.

Тому, 07 червня 2016 року позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг м. Херсона із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Листом від 24 червня 2016 року № 114-11118-15 Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради, посилаючись на вимоги ст. 118 ЗК України, зазначив, що у разі формування нової земельної ділянки, передача її у користування здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо її відведення, а тому ОСОБА_1 необхідно звернутися із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проте, ОСОБА_1 надіслала до Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради заяву, в якій зазначила, що спірна земельна ділянка вже сформована та має кадастровий номер :20:005:0092, а тому просила переглянути клопотання від 07 червня 2016 року.

В свою чергу, вважаючи, що суб`єктом владних повноважень допущено бездіяльність щодо розгляду його заяви, а також бажаючи отримати відповідний дозвіл та витяг з Кадастру, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень порушено права позивача у межах спірних правовідносин, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України (ЗК України), земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Частиною 7 вказаної статті встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

В свою чергу, Порядок ведення Державного земельного кадастру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Згідно п. 115-1 Порядку, кадастрові номери земельних ділянок, визначені відповідно до Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749, але не присвоєні, вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа, якщо така документація затверджена в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року.

При цьому, п. 10-1 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749, кадастровий номер земельної ділянки визначається за результатами складення документації із землеустрою до її погодження та прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність (користування) в установленому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», для отримання відомостей Державного земельного кадастру в паперовій формі заявник або уповноважена ним особа подає документи Державному кадастровому реєстратору, адміністратору центру надання адміністративних послуг або уповноваженій посадовій особі виконавчого органу місцевого самоврядування (якщо надання таких відомостей здійснюється таким центром або виконавчим органом органу місцевого самоврядування).

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Херсон з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0028 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному випадку, згідно наявного в матеріалах справи витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, та листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 16 грудня 2015 року № К-684/0-260/29-15 вбачається, що вищевказаній земельній ділянці до 2013 року присвоєно кадастровий номер :20:005:0092.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства та відповідних підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

При цьому, кадастрові номери земельних ділянок, визначені до 2013 року, але не присвоєні, вважаються присвоєними, а земельні ділянки зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою.

Між тим, кадастровий номер земельної ділянки за Тимчасовим порядком присвоєння кадастрового номера земельній ділянці визначався за результатами складення документації із землеустрою.

В свою чергу, винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

В даному випадку, з метою винесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки за якою визначено кадастровий номер позивач звернувся до органів місцевого самоврядування з відповідним клопотанням.

Проте, на переконання апелянта, спірна земельна ділянка не є сформованою, а тому позивач мав звернутись до нього з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою з метою формування відповідної земельної ділянки.

В свою чергу, колегія суддів вважає помилковими відповідні посилання апелянта, так як спірній земельній ділянці вже визначено кадастровий номер за Тимчасовим порядком присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, тобто за результатами складення документації із землеустрою.

Тому, колегія суддів вважає, що позивач у межах спірних правовідносин не має необхідності просити отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, з метою формування відповідної земельної ділянки, так як колишнім власником нерухомості, яка розміщена на земельній ділянці, вже проведено відповідний процес за чинним на той час законодавством.

При цьому, наявність підстав для відмови у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою, про які зазначає апелянт, не потребує дослідженню у межах розгляду даної справи, так як позивач не просить надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при письмовому зверненні позивача до центру надання адміністративних послуг про винесення в натуру (на місцевість) межі сформованої земельної ділянки, кадастровий номер відповідної земельної ділянки мав вважатись присвоєним згідно п. 115-1 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749.

При цьому, на переконання колегії суддів, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки відносно земельної ділянки з кадастровим номером :20:005:0092, так як зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідне клопотання свідчитиме про неефективність судового захисту прав позивача.

Більш того, рішення суду не порушує дискреційних повноважень відповідача, так як час судового розгляду даної справи не встановлено нових обставини, що унеможливлюють видачу відповідного дозволу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що адміністратор центру надання адміністративних послуг або уповноважена посадова особа виконавчого органу місцевого самоврядування має право видавати відомості Державного земельного кадастру в паперовій формі, а тому є безпідставними посилання апелянта на неможливість видачі позивачу відповідного витягу з Кадастру.

Тому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Херсонську міську раду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.