Справа № 120/2358/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

05 квітня 2021 р. Справа № 120/2358/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бєлякової Катерини Василівни, Вінницької міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Стахової Тетяни Валентинівни, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Ковбас Анастасії Ігорівни про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бєлякової Катерини Василівни, Вінницької міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Стахової Тетяни Валентинівни, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Ковбас Анастасії Ігорівни про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 26 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено позивачу семиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків. Зокрема, в постановленій ухвалі вказано на необхідності: 1) зазначення у позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (Вінницької міської ради), а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу); 2) подання до суду копії документів, що подані разом із позовом для відповідачів; 3) подання до суду документу про сплату судового збору за звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру в розмірі 2724 гривень або документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали від 26 березня 2021 року до суду 31 березня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків.

Так, щодо відсутності копій документів до позовної заяви, то на думку заявника, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А тому, на переконання заявника, суд не має права витребовувати у позивача відповідні докази.

Надаючи правову оцінку наведеним аргументам, слід врахувати наступне.

Подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Зокрема, вимогами частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.

Відтак, однією із обов`язкових вимог до позовної заяви є подання разом із такою копій позовної заяви та копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Так, залишаючи позовну заяву без руху, суд, зокрема, виходив із того, що позивачем не подано до суду копії документів, що подані разом із позовом для відповідачів, що не заперечується особою, яка подала позовну заяву.

Водночас, варто звернути увагу на тому, що ухвалою від 26 березня 2021 року не витребовувалися у ОСОБА_1 будь-які інші докази, крім тих, що ним долучені до позовної заяви в одному примірнику. Натомість, в ухвалі йшлося про надання лише копій тих документів, що подавалися разом із позовною заявою, для можливості надіслання їх іншим учасникам справи (у разі вирішення судом питання про відкриття провадження у справі).

Відтак, вимоги ухвали від 26 березня 2021 року в частині надання копій документів, що подані разом із позовом, залишилися невиконані.

Окрім того, щодо незазначення у позовній заяві ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (стосується Вінницької міської ради) та реєстраційних номерів облікової картки платника податків для фізичних осіб (якщо такі відомі), то у заяві ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до статті 167 КАС України вимоги щодо зазначення ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосуються лише юридичних осіб.

Проте, в контексті наведеного слід вказати на те, що статтею 167 КАС України встановлені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

При цьому, вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України, відповідно до пункту 2 частини 5 якої в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також реєстраційні номери облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд, зокрема, вказав на необхідності дотримання таких вимог, як зазначення у позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (стосується Вінницької міської ради), а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу).

Водночас, вимоги ухвали від 26 березня 2021 року в цій частині також залишилися невиконані.

Окрім того, до заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 долучено квитанцію №0.0..1 від 29 березня 2021 року, що свідчить про сплату судового збору в розмірі 1043,01 гривень та квитанцію №0.0..1 від 17 серпня 2020 року, що свідчить про сплату судового збору в розмірі 1681,60 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Здійснивши таку перевірку, встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", судовий збір в розмірі 1681,60 гривень, сплата якого підтверджується квитанцією №0.0..1 від 17 серпня 2020 року, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України за звернення до Вінницького окружного адміністративного суду із іншою позовною заявою (зокрема у справі №120/4197/20-а).

Отже, квитанція №0.0..1 від 17 серпня 2020 року не є належним доказом, який підтверджує сплату судового збору за звернення до суду з позовними вимогами, що визначені у позовній заяві ОСОБА_1 .

Водночас, квитанція №0.0..1 від 29 березня 2021 року є належним доказом сплати судового збору, проте лише в розмірі 1043,01 гривень.

Відтак, позивачем частково усунуто недолік, що містила позовна заява, в частині несплати судового збору, оскільки підтверджено оплату судового збору лише в розмірі 1043,01 гривень.

Таким чином, ухвала про залишення позовної заяви без руху в частині необхідності зазначення у позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (стосується Вінницької міської ради), а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), в частині подання до суду копії документів, що подані разом із позовом, для відповідачів, а також щодо сплати судового збору у розмірі 1680,99 гривень залишилась невиконаною.

Також заявник у заяві щодо усунення недоліків вказав на неможливості обмеження позивача у доступі до правосуддя.

У контексті наведеного варто врахувати наступне.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішеннях в справах "Мельник проти України" (заява №23436/03), "Мушта проти України" (заява № 8863/06), "Kreuz v. Poland" (заява №28249/95), "Golder v. the United Kingdom" (заява №4451/70), "Stanev v. Bulgaria" (заява №36760/06) зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці обмеження будуть застосовані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18) зазначено, що відмова у допуску справи до суду не порушує пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо національним законодавством визначені відповідні обмеження та вони є пропорційними і передбачуваними.

З огляду на викладене неусунення заявником тих недоліків, про які йдеться в ухвалі від 26 березня 2021 року, унеможливлює прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що подана ОСОБА_1 заява від 31 березня 2021 року свідчить про виконання вимог ухвали від 26 березня 2021 року не в повній мірі, що є перешкодою для відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід повернути позивачеві.

Водночас, роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись статтями 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бєлякової Катерини Василівни, Вінницької міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Стахової Тетяни Валентинівни, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської Ради Ковбас Анастасії Ігорівни про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович