Справа № 420/9303/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9303/20
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Болтушенка А.О.,

за участю представника апелянта адвоката Колосовича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

21 вересня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі з фізичних осіб на суму 115 939,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області зазначив, що ОСОБА_1 має заборгованість по орендній платі з фізичних осіб, що утворилась внаслідок несплати позивачем податкових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року адміністративний позов ГУ ДПС в Одеській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості по орендній платі з фізичних осіб на суму 115 939,35 грн (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень тридцять п`ять копійок) на бюджетний рахунок №0015608, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37984302, КБК 18010900, отримувач коштів УК в Подільському районі/с. Миколаївка/18010900.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що право користування земельними ділянками, за якими виникла заборгованість по орендній платі, не зареєстровано за відповідачем. Крім того, відповідач оглядав договори оренди земельних ділянок, які йому надали в Куяльницькій сільській раді Подільського району, та зазначив, що не визнає свої підписи на зазначених угодах по відшкодування коштів за фактичне користування земельними ділянками.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до облікової картки платника податку та довідки про суму податкового боргу платника податків за ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість по орендній платі з фізичних осіб на суму 115 939, 35 грн., яка виникла на підставі податкових зобов`язань, визначених відповідачу податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області, а саме:

- податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2018 року №5-1504 у сумі 17 685,00 грн. (а.с. 5);

- податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2018 року №5-1504 у сумі 58 735,80 грн. (а.с. 6);

- податковим повідомленням-рішенням від 14.05.2018 року №5-1504 у сумі 39 518,55 грн. (а.с. 5);

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись ГУ ДФС в Одеській області відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується матеріалами справи (а.с.6).

Відомостей щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, отже вказані грошові зобов`язання є узгодженими.

ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки заборгованості самостійно не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має узгоджений податковий борг на суму на загальну суму 115 939,35 грн, який ним самостійно не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Зі змісту статей 54 та 56 ПК України вбачається, що узгодженою є сума грошового зобов`язання, яку:

- платник податків самостійно обчислив та задекларував у строки, встановлені цим Кодексом,

- контролюючий орган визначив самостійно шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, після закінчення процедури їх адміністративного чи судового оскарження.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

За приписами п.285.1 ст.285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податкові зобов`язання у відповідача виникли на підставі договорів:

- від 09.02.18 року №135 на оренду землі у розмірі 29,8 гектарів на суму 58 735,80 грн. що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Качурівка;

- від 20.02.2018 року №187 на оренду землі у розмірі 9 гектарів на суму 17 685,00 грн., що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Коси;

- від 23.02.2018 року №222 на оренду землі у розмірі 20, 05 гектарів на суму 39 518,55 грн., що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Качурівка.

Податкові повідомлення-рішення від 14.05.2018 року:

- №5-1504 на суму податкових зобов`язань у розмірі 17 685,00 грн,

- №5-1504 на суму 58735,80 грн,

- №5-1504 на суму 39 518, 55 грн отриманні відповідачем 23.08.2018 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 6, 41-42).

23 жовтня 2018 року, у зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, податковим органом на адресу ОСОБА_1 направлено податкову вимогу форми «Ф» від 23.10.2018 року №1536-55 на суму податкового боргу 115 939,35 грн, яка отримано відповідачем 11.12.2018 року (а.с. 11).

Станом на час звернення контролюючого органу до суду з цим позовом, ОСОБА_1 самостійно не сплачено наявну заборгованість.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги щодо нікчемності зазначених договорів оренди та фактів не реєстрації таких договорів, судова колегія вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Дослідження та оцінка податкового зобов`язання, на підставі якого контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом по справі № 821/2205/15-а від 09 липня 2019 року.

Відтак, питання правильності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, не охоплюється предметом даного позову.

Апелянт не надав доказів оскарження ППР, за якими у нього виник податковий борг по орендній платі. Не вбачається таких даних також, ані з матеріалів справи, ані з відомостей ЄДРСР та сайту Судової влади України (https://court.gov.ua/fair/).

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 02 листопада 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 01.04.2021 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко