Справа № 334/5392/20
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.03.2021
Справа № 334/5392/20
Провадження № 2-а/334/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпіка І.П. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому зазначив, що 09.09.2020 року спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпіком І.П. було винесено постанову РАП № 273297481 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, 28 серпня 2020 року об 11-44 год. транспортним засобом ВАЗ-2104, н/з НОМЕР_1 здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул..Володимира Моссаковського, 2-а, чим порушено вимоги п.3.35 розділу зз Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП і його, як власника транспортного засобу притягнуто до відповідальності.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

18.01.2019 року позивач видав ОСОБА_3 довіреність № 48317951 на право розпорядження транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 .

21.12.2019 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_5 довіреність № 49962168 на право розпорядження транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, з 21.12.2019 року транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 користується ОСОБА_5 .

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням ст..61 Конституції України і ст..9 КУпАП. В постанові вказано про порушення вимог п.3.35 розділу 33 ПДР України, проте розділ 33 є додатком № 1 до ПДР і містить лише перелік та види дорожніх знаків. Пункт 3.35 розділу 33 вказує на існування дорожнього знаку «Стоянку заборонено».

В постанові треба було вказувати на порушення підпункту в) пункту 8.4 ПДР, а не пункт 3.35 розділу 33 ПДР.

Позивач отримав фотоматеріали в момент вчинення правопорушення, проте в них не зафіксовано факт зупинки автомобіля ВАЗ 2104 НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.35 - «Стоянку заборонено».

Просить вказану постанову скасувати.

Відповідач, інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради позов не визнала, надали суду відзив, в якому зазначив, що 28.08.2020 року інспектором з паркування було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме: транспортним засобом ВАЗ-2104, н/з НОМЕР_1 здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул..Володимира Моссаковського, 2-а.

У відповідності до положень статті 142 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

дату порушення 28.08.2020р.;

місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, 2-а;

географічні координати: 48.456231, 35.055364;

час вчинення порушення: з 11:35 год. до 11:44 год.

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 141 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП було розмішено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00196575 на лобовому склі транспортного засобу ВАЗ 2104.

Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 273297481 від 09.09.2020 року згідно з ч.5 ст. 2791, ст. ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч,7 ст. 2791 КУпАП.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль ВАЗ 2104, н/з НОМЕР_1 зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1 . Відповідно до п.21 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою КМУ від 14.11.2018 року № 1197, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача. Таким чином, видача довіреності не є належним чином оформленою передачею транспортного засобу та не надає особі статусу належного користувача транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, інспектором з паркування було вірно встановлено, що відповідальною особою за адміністративне правопорушення є власник транспортного засобу - ОСОБА_1 та притягнуто зазначену відповідальну особу до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На фотознімках, зроблених інспектором з паркування, відображено дату: 28.08.2020р., та час вчинення порушення: з 11:35 год. до 11:44 години, що підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, зазначені фотознімки, які є належними доказами по справі, підтверджують знаходження транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Стоянка заборонена», що с адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивача ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09.09.2020 року спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпіком І.П. було винесено постанову РАП № 273297481 про притягнення ОСОБА_6 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Інспектором встановлено, що 28 серпня 2020 року об 11-44 год. транспортним засобом ВАЗ-2104, н/з НОМЕР_1 здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул..Володимира Моссаковського, 2-а, чим порушено вимоги п.3.35 розділу 33 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП і ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу притягнуто до відповідальності.

18.01.2019 року позивач видав ОСОБА_3 довіреність № 48317951 на право розпорядження транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 .

21.12.2019 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_5 довіреність № 49962168 на право розпорядження транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, з 21.12.2019 року транспортним засобом ВАЗ-2104 НОМЕР_1 користується ОСОБА_5 .

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.10. ПДР України, стоянка забороняється:

а) у місцях, де заборонена зупинка;

б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

г) ближче 50 м від залізничних переїздів;

ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;

е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;

є) на газонах.

Згідно ПДР України, зупинка це - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника сигналів світлофора тощо). Таким чином, вимогами ПДР не забороняється тимчасова зупинка до 5 хвилин транспортного засобу.

В постанові відповідач чітко не вказав, який саме підпункт п. 15.10. Правил дорожнього руху України порушив позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того в постанові по справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП не міститься посилань на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а протоколи про адміністративну відповідальність по факту порушень правил дорожнього руху розділу стоянки та зупинки водіями не належить до працівників інспекції з паркування, оскільки такі повноваження є дискреційними повноваженнями працівників поліції.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, оскаржувана постанова встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідає та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення саме ОСОБА_1 ч.1 ст.122 КУпАП і тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпика Івана Петровича РАП №273297481 від 09.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.