Справа № 620/4963/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4963/20 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» до Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у м. Києві про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просить скасувати рішення Комісії ДПС регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1901870/36778425 від 04.09.2020 та зобов`язати прийняти рішення про виключення позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що реєстрація податкової накладної №59 від 07.08.2020 була зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки вона відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, втім відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не розшифрував, яка саме інформація стала причиною віднесення ТОВ «МАНТЕК» до ризикових.

Також, позивач вказує на те, що оскаржуване рішення підписано неуповноваженою особою.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «МАНТЕК» подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 та прийняти нове рішенням, яким скасувати рішення Комісії ДПС регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 04.09.2020 №1901870/36778425 та зобов`язати прийняти рішення про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку

В апеляційній скарзі позивач вказує, що cудом не надано правову оцінку тому факту, що оскаржуване рішення підписане не уповноваженою особою. Отже, дане рішення є протиправним і підлягає скасування, так як особа, яка його підписала не мала на те відповідних повноважень.

Також ТОВ «МАНТЕК» вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відсутності доказів, які б підтверджували надання до 04.09.2020 податковому органу документів на підтвердження інформації зазначеної в ПН/РК.

З цього приводу позивач вказує, що Постановою КМУ №1165 передбачено, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку. В результаті надсилання таких документів платнику податків приходить повідомлення у якому не відображається перелік та зміст надісланих документів (копія повідомлення додається до апеляційної скарги). Тому безпосередніх доказів надсилання таких документів законодавством непередбачено. Крім того, у матеріалах справи є копія скарги до ДПС України, подання якої скарги можливе лише після подання копій документів до відповідача.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» складено та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.08.2020 №59.

Відповідно до квитанції від 31.08.2020 «Про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН» за результатом обробки накладної від 07.08.2020 року №59 відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Згідно з Повідомленням №1 від 02.09.2020, зареєстрованого за № позивач сформував та направив відповідачу пояснення з документами, які відповідно до Квитанції №1 та №2 від 02.09.2020 були збережені та прийняті.

04.09.2020 Комісія ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла рішення №1901870/36778425 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 07.08.2020 №59, яке вмотивовано наданням платником податку копій документів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Вважаючи рішення від 04.09.2020 №1901870/36778425, яким відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної / розрахунку коригування протиправним, товариство з обмеженою відповідальністю «МАНТЕК» звернулося з даним позовом до суду.

Відмоваляючи в задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії контролюючого органущодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України та нормативно-правових актів, прийнятих на виконання вимог цього Кодексу. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Також, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами якоїне приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної), так само як і вищезгаданий протокол Комісії, не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДФС (ДПС), або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, не порушує права та інтереси позивача.

Щодо позовних вимог про скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.09.2020 №1901870/36778425, суд прийшов до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки докази, які б підтверджували надання до 04.09.2020 податковому органу затребуваних документів, позивачем суду не надано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини колегія суддів зазначає, що розглядаючи даний спір по суті в межах задоволених позовних вимог, у даному суб`єктному складі учасників справи, суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Дане положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Приписи п. п. 18 - 20 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117) визначають, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Отже, повноваженнями з прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування в Реєстрі наділені як комісії головних управлінь ДФС в областях, місті Києві, так і комісії центрального рівня - ДФС.

Так, в ході апеляційного перегляду справи колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що рішення №1901870/36778425 від 04.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято комісією Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а зазначив, що наведені законодавчі приписи ПК України та Порядку №1246 зумовлюють визначення суб`єктного складу осіб, які є учасниками судового процесу (відповідачами) у справах про оскарження протиправної відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН таким чином, а саме: Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників ДФС - в частині оскарження рішення комісії, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; Державна фіскальна служба України - в частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у випадку визнання протиправними та скасування рішень Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Однак, судом першої інстанції помилково визначено відповідачем Комісію регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві, адже така не є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень, натомість належного відповідача не залучено до розгляду даної справи.

В контексті вищевикладеного колегія суддів враховує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Так, згідно з ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч. 7 ст. 48 КАС України).

З аналізу положень ст. 48 КАС України вбачається, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

Однак, під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що у цій справі Комісія регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є неналежним відповідачем та не вирішив питання щодо його заміни, чим допустив порушення норм процесуального законодавства.

Таким чином, визначений ТОВ "МАНТЕК" у межах даної справи відповідач - Комісія регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не є належним відповідачем у розумінні положень чинного процесуального закону щодо оскарження рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Наведена позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.11.2019 у справі №826/12172/18.

Суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, як було підкреслено вище, позбавлений можливості виправити наведену помилку, а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав, що він заявлений до неналежного відповідача.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №336/2138/17 (2-а/336/223/2017), від 26.06.2019 у справі №303/3794/17, від 09.08.2019 у справі №821/2089/17, від 09.10.2019 у справі №456/2935/15-а, від 30.09.2019 у справі №819/940/18 та від 31.10.2019 у справі №826/17241/16.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини звернення ТОВ "МАНТЕК" до суду із позовом до неналежного відповідача з вимогами про скасування рішення Комісії ДПС регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1901870/36778425 від 04.09.2020 та зобов`язання прийняти рішення про виключення позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, що було залишено поза увагою Чернігівським окружним адміністративним судом та мало своїм наслідком розгляд справи по суті без урахування належного суб`єктного складу сторін, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині, доповнивши наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, при цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, судом невірно визначено суб`єктний складу сторін, відтак колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін резолютивну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року, втім змінити мотивувальну його частину, з урахуванням зазначеного вище.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАНТЕК» задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О. О. Беспалов

І.О. Грибан