Справа № 420/3271/20
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2021 року

Київ

справа №420/3271/20

адміністративне провадження №К/9901/9208/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши заяви про самовідвід від розгляду касаційної скарги Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №420/3271/20 за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправним та нечинним рішення,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду першої інстанції з позовом до Ізмаїльської міської ради, в якому просило визнати протиправним та нечинним пункт 1.1 Рішення 37 сесії VII скликання Ізмаїльської міської ради від 31.10.2018 № 4395-VII «Про заходи щодо стимулювання оформлення прав на земельні ділянки».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, позов задоволено.

Визнано протиправним та нечинним пункт 1.1 Рішення 37 сесії VII скликання Ізмаїльської міської ради від 31.10.2018 № 4395-VII «Про заходи щодо стимулювання оформлення прав на земельні ділянки».

Визначено, що пункт 1.1 Рішення 37 сесії VII скликання Ізмаїльської міської ради від 31.10.2018 № 4395-VII «Про заходи щодо стимулювання оформлення прав на земельні ділянки» втрачає чинність з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Зобов`язано Ізмаїльську міську раду після набрання рішенням законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати вказані рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бучик А.Ю. - головуючий суддя, Мороз Л.Л., Рибачук А.І.

Суддями Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., Рибачуком А.І. заявлено самовідводи від участі у розгляді цієї касаційної скарги у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: без врахування спеціалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є оскарження пункту 1.1 Рішення 37 сесії VII скликання Ізмаїльської міської ради від 31.10.2018 № 4395-VII «Про заходи щодо стимулювання оформлення прав на земельні ділянки», яким встановлено на території Ізмаїльської міської ради ставку земельного податку для землекористувачів, які використовують земельні ділянки без належним чином оформлених документів, що посвідчують право користування земельними ділянками, у розмірі 12,000 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, за винятком землекористувачів, які використовують земельні ділянки за видами цільового призначення земель згідно КЗЦПЗ В.02 (Секція В «Землі житлової та громадської забудови, розділ 02 «Землі житлової забудови»).

Відповідно до п. 4.4 ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

За приписами п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що встановлення податку регулюється безпосередньо нормами Податкового кодексу України та є складовою адміністрування податків, в цій справі - плати за землю, що згідно з класифікатором спеціалізації суддів та категорій справ відносяться до 111031200 та є спеціалізацією судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та визначено спеціалізацію суддів та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до означеного рішення зборів суддів суддя-доповідач Бучик А.Ю., судді: Мороз Л.Л., Рибачук А.І. перебувають у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, внаслідок чого не наділені повноваженнями розглядати спори, які не віднесені до спеціалізації цієї палати, зокрема, спори щодо адміністрування окремих податків, зборів, платежів, з них плати на землю.

Це є безумовною підставою для відводу суддів у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України, з огляду на що заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви суддів Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., Рибачука А.І. про самовідвід.

Відвести суддів Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., Рибачука А.І. від участі у розгляді справи №420/3271/20 за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправним та нечинним рішення.

Передати матеріали до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук