Справа № 560/3604/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3604/21
УХВАЛА

іменем України

02 квітня 2021 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства "Парки і сквери міста Хмельницького" до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку шкоди №482/0.11 від 04.02.2021,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Парки і сквери міста Хмельницького" звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області щодо прийняття розрахунку шкоди, заподіяної пошкодженням дерев до ступеня неприпинення росту (пошкодження скелетних гілок та вершин) різних порід в парку-памятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк ім..М.Чекмана" на території КП "Парки і сквери міста Хмельницького" №482/0.11 від 04.02.2021 року. Визнати протиправним та скасувати розрахунок шкоди №482/0.11 від 04.02.2021 року заподіяної пошкодженням дерев до ступеня неприпинення росту (пошкодження скелетних гілок та вершин) різних порід в парку-памятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк ім. М.Чекмана" на підставі акту №49/05 від 28 січня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 26 по 28 січня 2021 року Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області здійснено перевірку діяльності комунального підприємства "Парки і сквери міста Хмельницького" та складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №49/05 від 28.01.2021.

В Акті перевірки Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області дійшла висновку, що комунальним підприємством "Парки і сквери міста Хмельницького" проводилась господарська діяльність, яка суперечить ст. 9-1 закону України "Про природно-заповідний фонд України", розділу 3 Положення про парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення Парк ім. 500-т річчя м. Хмельницького та абз. 1 п. 3 Охоронного зобов`язання.

Позивач зазначає, що Акт перевірки став основою для розрахунку шкоди, заподіяної пошкодженням дерев до ступеня неприпинення росту (пошкодження скелетних гілок та вершин) різних порід в парку-пам`ятці садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк ім. М.Чекмана" від 04.02.2021. Відповідно до оскаржуваного розрахунку в КП "Парки і сквери м. Хмельницького виникло зобов`язання по відшкодуванню збитків на на суму 182328,00 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви з додатками, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за адміністративним позовом з огляду на наступне.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пп.1 п.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

Необхідно зазначити, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб кваліфікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

З тексту позовної заяви та доданих до позову документів вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду з приводу визнання дій протиправними щодо прийняття розрахунку шкоди та визнання протиправним та скасування розрахунку шкоди.

Визначений позивачем предмет спору є похідним від заподіяння шкоди у вигляді пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту (пошкодження скелетних гілок та вершин) різних порід в парку-памятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк ім. М.Чекмана" на підставі акту №49/05 від 28 січня 2021 року.

Тобто, в основі предмету позову, зокрема спірного розрахунку завданої шкоди №482/0.11 від 04.02.2021 міститься факт заподіяння шкоди у вигляді пошкодження дерев, яку стягує Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області, що в свою чергу не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 по справі № 826/27224/15 під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Поряд з цим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Помилковим є застосування приписів ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Таким чином, на вирішення адміністративного суду може бути переданий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Разом з тим, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд звертає увагу, що повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а стосовно відшкодування завданої шкоди (збитків), вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі розрахунку відповідача, оскільки така шкода відшкодовується у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування розрахунку завданої шкоди заподіяної пошкодженням дерев до ступеня неприпинення росту (пошкодження скелетних гілок та вершин) різних порід в парку-памятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк ім. М.Чекмана" на підставі акту №49/05 від 28 січня 2021 року, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

При цьому, сама по собі не згода позивача з винесеним розрахунком завданої шкоди заподіяної пошкодженням дерев та не виконання в добровільному порядку відшкодування такої шкоди, відповідач має право на звернення до господарського суду про відшкодування збитків. Саме в такому випадку при вирішенні позову буде перевірена в судовому порядку правомірність визначення відповідачем заподіяної шкоди в оскаржуваному розрахунку.

Отже, розрахунок завданої шкоди складений Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області не може бути оскаржений до суду, оскільки сам по собі не створює жодних юридичних наслідків для позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Парки і сквери міста Хмельницького" до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку шкоди №482/0.11 від 04.02.2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.П. Шевчук