Справа № 280/8437/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 березня 2021 року о/об 10 год. 34 хв.Справа № 280/8437/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ЄПК Україна (69014, м. Запоріжжя, вуя. Олексія Порили, б. 52, )

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, )

про визнання протиправними та скасування рішень,

за участі представників сторін:

від позивача - Зелена Р.В.

(діє на підставі ордеру серія АР № 1028351)

від відповідача - Прокоф`єв С.А.

(особа посвідчується службовим посвідченням серія НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» (надалі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (відповідач), а якому позивач просить суд

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року, прийняте Дніпровською митницею Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22; ).

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року, прийняту Дніпровською митницею Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22; ).

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 14 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року провадження у справі зупинено до 01 лютого 2021 року.

01 лютого 2021 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року провадження у справі зупинено до 01 лютого 2021 року.

23 березня 2021 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 23 березня 2021 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем під час митного оформлення надано усі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, а відповідач неправомірно здійснив коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, прийнявши оскаржуване Рішення та Картку відмови, з огляду на що вони мають бути скасовані.

В судовому засіданні представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Дніпровської митниці Держмитслужби проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві вх.№61234 від 15 грудня 2020 року, відповідно до якого зазначає, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МКУ. Враховуючи вимоги частини 2 статті 64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо продажу на експорт в Україну подібного товару за ціною угоди на умовах поставки FСА з урахуванням всіх складових на рівні 2,77 $/кг співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього за митною декларацією МД №иА110230/2020/015741 від 20 липня 2020 року. За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543.

У судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглядаючи матеріали справи суд встановив наступне.

30 березня 2020 року між Акціонерним товариством «ЄПК Степногорськ» як «продавцем» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» як «покупцем» укладено Контракт № 495.

Відповідно до пункту 1.1. Контракту продавець зобов`язаний передати у власність Покупця товар в кількості та асортименті згідно зі Специфікацією до цього Контракту, а покупець зобов`язаний прийняти товар та сплатити його вартість. Пунктом 1.2. Контракту встановлено, що загальні умови поставки визначаються ним умови поставки відповідної партії товару визначаються Сторонами у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

31 березня 2020 року до Контракту Сторонами укладено Додаткову угоду № 1, якою змінено реквізити Покупця, інші умови залишилися без змін.

10 серпня 2020 року між Продавцем та Покупцем підписано Специфікацію № 4 до Контракту, відповідно до умов якої ця Специфікація визначає кількість, асортимент, ціну та умови поставки товару між Продавцем та Покупцем.

В Специфікації № 4 погоджено асортимент та ціну на товар:

1) Підшипник 30-42726Е2М у кількості 588 штук, ціна з ПДВ 0 % - 2 760 руб. РФ за одну штуку, а всього - 1 622 880 руб. РФ;

2) Підшипник 30-23726Е2М у кількості 588 штук, ціна з ПДВ 0 % - 2 760 руб. РФ за одну штуку, а всього - 1 622 880 руб. РФ,

загальною вартістю 3 245 760 руб. РФ.

Крім того, Специфікацією № 4 встановлено умови поставки: відвантаження товару автомобільним транспортом FСА-Степногорськ, вантажоодержувач - ТОВ «СПК Україна», строк поставки - жовтень-листопад 2020 року.

27 жовтня 2020 року Акціонерним товариством «ЄПК Степногорськ» виставлено позивачу електронний рахунок-фактуру № 1617 (реєстраційний номер ЕSF- 83-649367) на поставку товару: підшипник з циліндричними роликами 30-23726Е2М у кількості 588 штук, загальною вартістю 1 622 880 руб. РФ; підшипник з циліндричними роликами 30-42726Е2М у кількості 588 штук, загальною вартістю 1 622 880 руб. РФ, всього на 3 245 760 руб. РФ.

Вартість товару сплачено позивачем у повному обсязі 09 вересня 2020 року платіжним дорученням в іноземній валюті № 282, платіж на загальну суму поставки - 3 245 760 руб. РФ (відповідно до пункту 6.1. Контракту умови оплати: 100 % попередня оплата протягом 30 календарних днів з моменту підписання кожної Специфікації до Контракту).

Для здійснення митного оформлення між ТОВ «ЄПК Україна» як декларантом та Приватним підприємством «Броклайн-2005» укладено Договір № 02/2019 на проведення митних формальностей від 02 січня 2019 року. Додаткову угоду № 1 до цього Договору Сторонами підписано 27 грудня 2019 року, якою продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2020 року.

Для митного оформлення ввезених на територію України товарів Позивачем було подано митну декларацію № UA110230/2020/024258 від 03 листопада 2020 року.

Митну вартість товарів за поданою декларацією визначено за першим методом - ціною договору, а розмір ми митних платежів відповідно до графи 47 «нарахування платежів» становив 531 528 грн. 90 кой.

На підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару надано наступні документи:

- пакувальний лист № 15 від 27 жовтня 2020 року;

- електронний рахунок-фактуру ESF-83-649367 (№ 1617) від 27 жовтня 2020 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну № 0000568 від 27 жовтня 2020 року;

- платіжне доручення № 282 від 09 вересня 2020 року;

- накладну на відпуск товарів на сторону № 492 від 27 жовтня 2020 року;

- довідку № 061 від 21 жовтня 2020 року па підтвердження транспортних витрат у розмірі 30 198 грн. 00 коп.;

- заявка № 61 від 21 жовтня 2020 року;

- рахунок-фактуру № 619 від 02 листопада 2020 року;

- картка рахунку № 281 (232726Е2М) від 01 вересня 2020 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку № 281 від 31 серпня 2020 року;

- картка рахунку № 281 (232726Е2М) від 01 вересня 2020 року;

- картка рахунку № 281 (42726Е2М) від 31 серпня 2020 року;

- картка рахунку № 281 (42726Е2М) від 31 серпня 2020 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку № 281 від 01 вересня 2020 року.

- видаткову накладну № 1688 від 10 вересня 2020 року.

- протокол № 1 від 06 серпня 2020 року до Контракту, яким погоджено ціну товару.

- додаткову угоду № 1 до Контракту;

- специфікацію № 4 від 07 вересня 2020 року;

- контракт № 495 від 30 березня 2020 року;

- договір № 02/2019 на проведення митних формальностей від 02 січня 2019 року.

- договір № 010419 від 01 квітня 2019 року перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні;

- заяву на проведення фітосанітарних процедур до ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 6175548 від 03 листопада 2020 року;

- сертифікат про проходження товару форми СТ-1 № RZ UA 0 103 02447;

- технічний опис товару від 20 серпня 2020 року;

- лист № 693 від 21 серпня 2020 року, в якому повідомлено митні органи України про те, що товар, який поставляється в адресу Позивача, не є товаром двійного призначення;

- лист № 694 від 21 серпня 2020 року в якому повідомлено митні органи України про те, що позивач при поставці товару не здійснює страхування імпортного вантажу.

- декларація на товари № 55204/021020/0007197 від 28 жовтня 2020 року.

03 листопада 2020 року митницею направлено декларанту електронне повідомлення 582449 з вимогою надати додаткові документи (для здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару), а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. У повідомленні також зазначено, що згідно з частиною 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

У відповідь на вищевказане повідомлення представником декларанта інших додаткових документів не надано, оскільки подані первинно документи в повному обсязі підтверджують митну вартість товару.

03 листопада 2020 року надійшло повідомлення від митниці декларанту № 582461, згідно з яким використано наявну у митниці інформацію щодо продажу на експорт в Україну подібного за ціною угоди на умовах поставки FСА з урахуванням всіх складових на рівні 2,77 дол. США/кг співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або с максимально наближеним до нього за митною декларацією № UA10230/2020/015741 від 20 липня 2020 року.

03 листопада 2020 року Дніпровською митницею Державної митної служби України (далі - Відповідач) прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000242/2 та митну вартість однієї одиниці товару визначено за резервним методом на рівні 222, 7620 руб. РФ , внаслідок чого загальна вартість товару з суми 3 245 760, 00 руб. РФ збільшилася до 4 490 133, 95 руб. РФ.

Коригування митної вартості товару стало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року. В картці відмови вказано декларанту подати нову митну декларацію враховуючи коригування митної вартості на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року.

В свою чергу, позивачем подано митну декларацію № UA110230/2020/024278 від 03 листопада 2020 року з урахуванням вищевказаного Рішення про коригування митної вартості та в графі 47 «Нарахування платежів» вказано суму у загальному розмірі 716 551 грн. 65 коп., яку сплачено позивачем у повному обсязі (що підтверджується платіжним дорученням № 2246 від 03 листопада 2020 року).

Так, позивач не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року звернувся до суду з позовною заявою.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, Законом України №227-V від 05 жовтня 2006 року «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А «Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)» у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» 26-29 березня 2001 року вимагають щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: «На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства».

Відповідачем не доведено додержання вимог Закону України №227-V від 05 жовтня 2006 року «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», статті 53 Митного кодексу України при вимаганні від декларанта додаткових документів, оскільки документів, доданих до митної декларації № UA110230/2020/024258 від 03 листопада 2020 року цілком достатньо для ідентифікації товару.

У частині першій статті 57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року судом взято до уваги, що умови імпорту товару за митною декларацією № UA110230/2020/015741 від 20 липня 2020 року (яку взято відповідачем як джерело для визначення митної вартості і надано до суду) суттєво відрізняються від умов заявлених позивачем та за ознаками (властивостями, характеристиками) від імпорту товару за у митній декларації № UA110230/2020/024258 від 03 листопада 2020 року.

Товар № 4 імпортований за МД №UA110230/2020/015741 від 20 липня 2020 року має ознаки (властивості, характеристики): «… Підшипники з циліндричними роликами: 30-42536ЛМ - 60 шт. Використ. у гірничо-видобувній, металургійній галузях. Виробник Акціонерне товариство "ЄПК Степногорськ", Казахстан. Країна виробництва КZ. Торговельна марка еpk. …».

При цьому, позивачем товар до якого застосовано коригування митної вартості імпортований за митною декларацією № UA110230/2020/024258 від 03 листопада 2020 року з наступними ознаками (властивостями, характеристиками): «1.Підшипники з циліндричними роликами: 30-232726Е2М - 588шт; 30-42726Е2М -588шт. Являє собою підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами. Використ. в буксах пасажирських і вантажних вагонів. Виробник Акціонерне товариство "ЄПК Степногорськ", Казахстан. Країна виробництва KZ. Торговельна марка ерк».

Виробником інших імпортованих товарів за МД № UA110230/2020/015741 від 20 липня 2020 року є АТ «ЄПК Саратов», Росія.

Параграфом 2 Статті VII «Оцінка товару для митних цілей» Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30 жовтня 1947 року) передбачено: «2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) …».

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 5 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року»: «1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту».

У підпункті «с» пункту 3 Примітки до статті 7 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», зокрема, зазначено: «3.Деякі приклади розумної гнучкості: (…) с) дедуктивний метод вимога про те, що товари продаватимуся в «тому стані, як вони імпортуються», що містить в підпункті «а» пункту 1 статті 5, може тлумачитися гнучко; вимога про «90 днів» може застосовуватись гнучко».

Документально відповідачем не доведено, що ціна вищевказаного товару з 20 липня 2020 року (митне оформлення за МД №UA110230/2020/015741 взята відповідачем як джерело цінової інформації) до 03 листопада 2020 року (митне оформлення позивачем за МД № UA110230/2020/018518) залишалась незмінною на світовому ринку.

Отже, відповідач не обґрунтував, чому ним взята як джерело для визначення митної вартості товару саме МД №UA110230/2020/015741 від 20 липня 2020 року та не взяті до уваги інші джерела цінової інформації.

У пункту 3 розділу 3 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 11 вересня 2015 року наказом ДФС України №689, зазначено: «3.Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі. При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст сировини, що використовується для виготовлення цього товару. За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару».

Дніпровською митницею Держмнтслужби не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених «Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року та визначенні ціни імпортованого ТОВ "ЄПК Україна" товару.

Звідси, Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у частині першій статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

За правилами частини 2 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів частини другої статті 58 Митного кодексу України.

Звідси, Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено пунктом 2 частини 1 статті 57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено наявність правових підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за статтею 483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Дніпровською митницею Держмитслужби до суду не надано.

Отже, Дніпровська митниця Держмитслужби не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічні правові позиції щодо застосування норм матеріального права висловлені колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 18 січня 2018 року по справі №814/1204/15.

2.Надаючи правову оцінку прийняттю Дніпровською митницею Держмитслужби Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у пункті 7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672 (надалі «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача документів. Відповідач необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем другорядного методу.

Зауваження відповідача, що товар випущено за митною декларацією №UA110230/2020/024278 від 03 листопада 2020 року без надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України, судом до уваги не приймається, оскільки до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Отже, позивач має право на судове оскарження рішення митного органу про коригування митної вартості не залежно від того чи подана ним нова митна декларація під гарантію, чи без оформлення гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року (справа №300/379/19), від 27 квітня 2020 року (справа №140/804/19), від 07 травня 2020 року (справа №400/2922/18).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого на підстав поданих ним документів. Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив коригування заявленої митної вартості із застосуванням другорядних методів.

З урахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року та відповідно картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року, прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЄПК Україна (69014, м. Запоріжжя, вуя. Олексія Порили, б. 52, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000242/2 від 03 листопада 2020 року, прийняте Дніпровською митницею Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22; ).

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00543 від 03 листопада 2020 року, прийняту Дніпровською митницею Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22; ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЄПК Україна (69014, м. Запоріжжя, вуя. Олексія Порили, б. 52, ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2775,34 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено та підписано 02 квітня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов