Справа № 520/15444/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 р. №520/15444/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян міста Харків, сервісного центру, Акціонерного товариства "Укрпошта" визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

- зобов`язати Пенсійний фонд України виплатити позивачеві пенсію, що була нарахована але не видана з березня 2020 року, шляхом, що передбачений у п. 5.4 Інструкції про виплату пенсії;

- стягнути з відповідачів завдану позивачеві моральну та матеріальну шкоду у сумі 250000,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у відкритті провадження у справі №520/15444/2020 - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 року по справі №520/15444/2020 скасовано. Справу №520/15444/2020 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійний орган протиправно з березня 2020 року припинив йому виплату пенсії та не надав можливості отримати її через визначену ним довірену особу.

Ухвалою суду від 05.03.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що виплата пенсії призупинена позивачу на підставі ст. 49 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, позивач про поновлення її виплати до пенсійного органу не звертався.

Представник АТ "Укрпошта" надав відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі в частині вимог до АТ "Укрпошта" та зазначив, що уповноважене відділення зв`язку та листоноша не порушували прав позивача та діяли у межах своїх повноважень.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

З березня 2020 року пенсійний орган призупинив виплату пенсії позивачу на підставі ст.49 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із неотриманням позивачем призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що листоноша у березні 2020 року відмовилась видавати йому пенсію, у зв`язку із тим, що органи досудового розслідування повідомили її про крадіжку паспорта позивача.

Листом від 07.08.2020 №33-Р-7419 АТ "Укрпошта" на звернення ОСОБА_1 повідомило, що надання послуги з виплати пенсії проводиться об`єктами поштового зв`язку товариства згідно з вимогами Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2009 року №464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28 квітня 2009 р. №14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 липня 2009 року за №592/16608 (далі - Інструкція).

Відповідно до Інструкції, виплата та доставка пенсій, соціальних допомог виплатними об`єктами поштового зв`язку здійснюється за відомостями на виплату пенсій, соціальних допомог.

Згідно з п. 5.3. Інструкції, виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості.

Виходячи з викладеного, виплатити пенсію без пред`явлення паспорту не має правових підстав.

Позивач 08.09.2020 звернувся із запитом до ГУ ПФУ в Харківській області в особі Управління обслуговування громадян Індустріального відділу обслуговування громадян (сервісний центр), у відповідь на який, пенсійний орган роз`яснив порядок поновлення виплати пенсії.

Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно припинив виплату його пенсій, а працівники АТ "Укрпошта" не надали можливість отримати пенсію через довірену особу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом №1058-IV.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 Закону №1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Відповідно до статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовані статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно частини 1 якої виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою цієї статі визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

З вищевказаних норм чинного законодавства слідує, що частиною першою статті 49 Закону №1058-IV визначено вичерпний перелік підстав призупинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду. Цим переліком передбачена можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

У справі, що розглядається, суд встановив, що рішення про припинення виплати позивачу пенсії з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем не приймалось. Відповідач не спростував такої обставини.

Отже, позивач має право отримувати пенсію з моменту зупинення її виплати.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За висновком суду порушене право позивача на отримання належного йому розміру пенсії підлягає відновленню шляхом виходу за межі позовних вимог та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2020 року із зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з березня 2020 року.

Разом з тим, згідно п. 5.3 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 року №464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 року №14-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 року за №592/16608, виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв`язку розписується за здійснення виплати.

Інструкція про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку покладає на листоношу обов`язок встановити особу отримувача пенсії та звірити встановлену інформацію з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М.

Отже, для отримання пенсії позивачу необхідно надати листоноші документ, що посвідчує особу, перелік яких визначений статтею 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Разом з тим суд наголошує, що положення п. 5.4 вказаної Інструкції не звільняють отримувача пенсії від пред`явлення листоноші документа, що посвідчує особу. Зміст пункту 5.4 Інструкції, на який посилається позивач, регулює відносини коли одержувач за станом здоров`я не може власноручно розписатися у виплатній відомості та роз`яснює порядок дій сторін в такому випадку і не змінює порядку встановлення особи отримувача пенсії.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п. 57).

Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 250000,00 гривень позивач пов`язує з тим, що відповідачі вимусили його багаторазово звертатись до суду, що в силу віку призводить до стресів.

Проте, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки жодних належних доказів її завдання не подано та нічим не підтверджено заявлену співмірність та зв`язок.

Також, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення матеріальної шкоди, оскільки зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію позивачу з місяця зупинення відновить порушене право позивача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл інших судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян міста Харків, сервісного центру, Акціонерного товариства "Укрпошта" визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022, ) поновити виплату, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію з березня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов