Справа № 320/6855/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року справа №320/6855/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С. О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 31.01.2020 №0-1022 на суму 10695,40 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що спірним податковим повідомленням-рішенням відповідач визначив до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 10695,40 грн. за 2019 рік, що суперечить положенням чинного податкового законодавства.

Так, позивачка стверджує, що вона є власником нежитлової будівлі (свинарника), загальною площею 1025,2 кв. м., та відноситься до сільськогосподарських товаровиробників, будівлі та споруди яких, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з підпунктом "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

У зв`язку з цим прийняте відповідачем спірне податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки нежитлову будівлю - свинарник вона використовує безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому ця будівля не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з цим поданий відповідачем до суду 08.10.2020 відзив на позовну заяву, тобто після постановлення вищевказаної ухвали від 18.09.2020, суд залишає без розгляду.

Так, відповідно до частини другої статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За таких обставин, суд констатує, що відзив на позов відповідачем наданий не був.

Ухвалою суду від 02.04.2021 замінено відповідача - Головне управління ДФС у Київській області, на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до Договору дарування нежитлової будівлі від 20 серпня 2014 року, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1025,2 кв.м.

31.01.2020 Головним управління ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0-1022, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 10695,40 грн. за податковий період - 2019 рік.

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

У відповідності до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В силу підпункту 266.2.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Згідно з п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України).

Положеннями пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

При цьому, підпунктом 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначені об`єкти, які не є об`єктом оподаткування, зокрема: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (п.ж).

Посилаючись на цю норму, позивачка стверджує, що належний їй на праві власності об`єкт нерухомості - свинарник, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а тому оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем неправомірно.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. Будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Згідно з ДК 018-2000, до групи "Будівлі нежитлові інші" (код 127) належить клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що нежитлове приміщення з реєстраційним номером 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1025,2 кв.м. визначено як свинарник.

Довідкою Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області від 15.07.2020 №139 підтверджено, що позивачка утримує поголів`я свиней з 01.01.2014 по даний час у свинарнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація аналогічного змісту викладена у довідці Таращанської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 16.07.2020 №29.

Таким чином, нежитлове приміщення, яке на праві власності належить ОСОБА_1 , не є об`єктом, який оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень абз. "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 24 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 20 лютого 2020 року у справі №820/3706/17 та від 01 жовтня 2019 року у справі №0340/1905/18.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 у справі №320/2763/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020, було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 27.11.2018 № 0-1022, яким ОСОБА_1 було визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 16 403,20 грн. за податковий період 2017 року.

Обставини справи №320/2763/19 повністю подібні до обставин цієї справи, за винятком податкового періоду.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачкою при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,800 грн. (квитанція від 29.07.2020), дана сума судового збору підлягає сплаті на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень-відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 31.01.2020 №0-1022.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.