Справа № 360/1668/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 квітня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/1668/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, в якій заявлені такі позовні вимоги:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо визначення розміру недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , з мотивацією зменшення пенсійних виплат в залежності від дати звернення за спадщиною;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області сплатити різницю між нарахованою та сплаченою недоотриманою пенсією померлої ОСОБА_2 за період з 01.09.2017 по 31.10.2019 в сумі 24476,91(двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят шість грн) 91 коп. на рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо не виплати ОСОБА_1 суми пенсії за період з 01.07.2014 по 31.08.2017, що належала його матері - ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, сформувати та направити до приватного нотаріуса Бутакової І.Г. для включення до складу спадщини після померлої матері позивача - ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 31.10.2019 відповідну довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлої без обмеження будь яким строком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

07.09.2020 позивач звернувся до відповідача з пакетом документів за отриманням недоодержаної пенсії померлої матері. Згідно свідоцтва на спадщину сума недоотриманої пенсії 184481,28 грн. Відповідно до разового доручення від 05.03.2021 позивачу нараховано виплачено пенсію померлої матері - ОСОБА_2 за період з 01.09.2017 по 31.10.2019 в сумі 160004,37 грн.

Позивач зазначає, що припинення виплати пенсії ОСОБА_2 відбулося безпідставно та не у спосіб, визначений частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, відтак, незаконно.

Таким чином, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилася недоотриманими у зв`язку з її смертю, мають бути виплачені за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Позивач вважає, що на запит приватного нотаріуса від 10.09.2020 № 02-14/106 відповідачем була надана неповна інформація щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , зокрема, не визначена сума недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 27.09.2017 (18 календарних місяців). Зі змісту позовної заяви позивач вважає, що відповідачем порушено його право на отримання спадщини за померлою матір`ю в більшому розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зміст обгрунтування, а також вимоги позовної заяви дозволяють дійти висновку, що спірні правовідносини є цивільно-правовими, оскільки стосуються реалізації позивачем свого права на спадкування, отже мають розглядатися місцевими загальними судами в порядку цивільного судочинства.

Правильність вищевказаних висновків суду в частині юрисдикції спору підтверджується практикою Верховного Суду, яка відображена в постанові від 14 червня 2018 року по справі № 527/346/16-ц, та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 286/3516/16-ц.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статями 2, 19, 170, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачеві право звернутися з позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ.С. Шембелян