Справа № 360/4825/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4825/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.

та

представників сторін:

від позивача - Слєсарєв І.Е. (ордер від 09.12.2020 серії ВВ № 1008122,

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю

від 04.03.2011 № 535)

від відповідача - Прокопенков А.В. (самопредставництво, витяг з ЄДР ЮО,

ФОП та ГФ від 14.12.2020)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом

адвоката Слєсарєва Ігоря Едуардовича в інтересах Фермерського господарства «Застава-2010»

до Головного управління ДПС у Луганській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Слєсарєва Ігоря Едуардовича (далі представник позивача) в інтересах Фермерського господарства «Застава-2010» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач), в якому представник позивача просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до Фермерського господарства «Застава-2010» застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки» призначено фактичну перевірку позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; термін проведення фактичної перевірки - не більше 10 діб з 31 серпня 2020 року. На виконання цього наказу відповідачем видано направлення від 28 серпня 2020 року № 542 заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями ОСОБА_1 та від 28 серпня 2020 року № 543 головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Біляковій Д.Ю.

31 серпня 2020 року оператору позивача (згідно з актом) ОСОБА_2 відповідно до статті 81 Податкового кодексу України перевіряючими були пред`явлені службові посвідчення, направлення від 28 серпня 2020 року №№ 542, 543 на проведення фактичної перевірки та вручено копію наказу. Також, 31 серпня 2020 року ОСОБА_2 було вручено запит від 31 серпня 2020 року № 6240/10/12-32-05-05-11 щодо надання документів, які пов`язані з предметом перевірки.

Наказом відповідача від 10 вересня 2020 року № 887 перевірку продовжено.

Відповідно до акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року відповідачем встановлено, що станом на 14 вересня 2020 року до фактичної перевірки не надано такі документи: видаткові накладні на постачання палива за травень-серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень-серпень 2020 року; документи, що підтверджують витратну частину палива; договори поставки, та складено акт про ненадання документів. Таким чином, підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у позивача за травень-серпень 2020 року неможливо.

Тим самим, на думку відповідача, позивачем порушено пункт 44.3 статті 44 та пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме не забезпечено зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2020 року № 5 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020,00 грн, яке представник позивача вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Представник позивача зазначив, що в порушення вимог підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України відповідачем в наказі про призначення перевірки позивача не вказано конкретну підставу, при наявності якої може проводитись фактична перевірка, а тільки наведений перелік норм Податкового кодексу України. В наказі не вказано, яку саме інформацію отримав відповідач (стислий виклад обставин, які свідчать про необхідність перевірки саме в порядку підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), коли та ким така інформація надана, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача, що свідчить про формальний підхід відповідача до підстав перевірки. З аналізу спірного наказу неможливо встановити, що саме необхідно перевірити в межах цієї фактичної перевірки та що слугувало для призначення такої перевірки. Представник позивача наполягає, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, а необхідно обґрунтувати конкретну підставу для проведення фактичної перевірки. Посилання у наказі на конкретні статті Кодексу не є підставою для призначення фактичної перевірки конкретному платнику. Підстава для призначення перевірки - це реальні події, обставини, з настанням яких законодавець пов`язує у контролюючого органу виникнення права на призначення фактичної перевірки. Тобто, «підстава» це не нумероване позначення пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а обставини, які в цьому підпункті розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під «підставою» у підпунктах 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини. В наказі про призначення фактичної перевірки не зазначено конкретний період діяльності позивача, який буде перевірятись, зазначення якого за змістом абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є обов`язковим.

Зважаючи на те, що проведення фактичної перевірки позивача здійснено без дотримання вимог пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України в частині наявності підстав для проведення перевірки, передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, на які наявні посилання у наказі про проведення перевірки від 28 серпня 2020 року № 856, наказ про проведення перевірки не містить в собі обов`язкових зазначень щодо мети перевірки та періоду перевірки, тобто не відповідає вимогам визначеності та чіткості, то ці обставини за твердженням представника позивача свідчать про незаконність перевірки, та відповідно відсутність правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акта індивідуальної дії. Таким чином, у випадку ж незаконності перевірки, прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню. На підставі вищевикладеного, податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2020 року № 5 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020,00 грн, як акт індивідуальної дії, прийняте за результатами незаконної перевірки, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Також представник позивача вказав, що в порушення вимог пункту 80.2 статті 80, статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення перевірки вручили не посадовій особі позивача або його уповноваженому представнику, а працівнику іншого підприємства ОСОБА_2 , яка є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Технаука», яке розташоване за адресою Луганська область, Новопсковський район, село Соснівка, вул. Молодіжна, буд. 31-А, директором якого також є ОСОБА_3 . Дані обставини свідчать про грубе порушення інспекторами відповідача вимог Податкового кодексу України щодо порядку проведення фактичної перевірки.

Фактично посадові особи відповідача були за місцезнаходженням позивача лише одного разу, 31 серпня 2020 року, коли ними було вручено копії наказу, направлень на перевірку та запиту про надання документів, і то не уповноваженому представнику позивача. При цьому, жодних дій щодо проведення фактичної перевірки посадові особи відповідача не здійснювали та після вручення вищезазначених документів покинули територію позивача.

Після 31 серпня 2020 року посадові особи відповідача жодного разу не з`явилися до позивача для проведення фактичної перевірки. При цьому позивач на виконання отриманого запиту готував документу для їх надання інспекторам відповідача. 09 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про продовження строків перевірки у зв`язку з великим обсягом документів, пов`язаних з фактичною перевіркою. Відповідач не надав позивачу копію наказу від 10 вересня 2020 року № 887 про продовження строків проведення перевірки та копій направлень на перевірку з відміткою про продовження перевірки, що на думку позивача свідчить про грубе порушення порядку проведення фактичної перевірки.

Дані акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, актів про ненадання документів від 09-11, 14 вересня 2020 року та акта про відмову від отримання та підпису акта перевірки від 14 вересня 2020 року, які позивач отримав поштовим листом 17 вересня 2020 року, не відповідають дійсним обставинам справи, є недостовірними, оскільки жодного разу після 31 серпня 2020 року посадові особи відповідача не з`являлися за місцем проведення фактичної перевірки, не вчиняли жодних дій щодо отримання та вивчення оригіналів запитуваних документів, не проводили фактичної перевірки, не складали акти та не повідомляли директора ОСОБА_3 про ознайомлення з актом та можливістю отримання другого екземпляру акта. В акті перевірці зазначено, що перевірка проведена в присутності оператора ОСОБА_2 та директора ОСОБА_3 , що також не відповідає дійсності, оскільки фактично перевірка «проводилась» відповідачем за місцем свого місцезнаходження за відсутності представника позивача, що підтверджується самим же актом. Фактично інспектори відповідача прийняли самостійно рішення щодо проведення не фактичної перевірки, а документальної невиїзної перевірки у приміщенні контролюючого органу, що оформили актом фактичної перевірки, що свідчить про грубе порушення порядку проведення фактичної перевірки.

З урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Головне управління ДПС у Луганській області адміністративний позов не визнало, про що подало відзив на позовну заяву від 29 грудня 2020 року № 7863/9/12-32-05-04, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 48-51).

В обґрунтування заперечень проти позову, відповідач зазначив, що з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства в сфері обігу пального Державною податковою службою України направлено лист від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07 щодо переліку суб`єктів господарювання, які починаючи з 01 квітня 2020 року отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального. В переліку вищевказаних суб`єктів господарювання було зазначено Фермерське господарство «Застава-2010». Даний лист став підставою для проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010».

Згідно з наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку (яку в подальшому продовжено наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 13 вересня 2020 року № 887) за місцем провадження (здійснення) діяльності Фермерського господарства «Застава-2010» за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірка проводилась заступником начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями ОСОБА_1 згідно з направленням на перевірку від 28 серпня 2020 року № 542, головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями ОСОБА_4 згідно з направленням на перевірку від 28 серпня 2020 року № 543. 31 серпня 2020 року представнику Фермерського господарства «Застава-2010» Устименко І.В., яка представилась оператором Фермерського господарства «Застава-2010», відповідно до статті 81 Податкового кодексу України посадовими особами контролюючого органу пред`явлені службові посвідчення, направлення від 28 серпня 2020 року № 542, № 543 на проведення фактичної перевірки та вручено копію наказу від 28 серпня 2020 року № 856 про проведення фактичної перевірки. На підставі підпунктів 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України 31 серпня 2020 року оператору ОСОБА_2 вручено запит від 31 серпня 2020 року № 6240/10/12-32-05-05-11 щодо надання документів, які пов`язані з предметом перевірки (у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування, обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками), що використовуються для ведення господарської діяльності, з урахуванням строків давності визначених статтею 102 Податкового кодексу України (починаючи з 01 квітня 2020 року). При цьому, не було надано можливості посадовим особам Головного управління ДПС у Луганській області обстежити територію перевіряємого суб`єкта господарювання щодо місць зберігання пального.

Відповідач вказує, що з аналізу норми статті 81 Податкового кодексу України слідує, що перед початком проведення фактичної перевірки посадові особи контролюючого органу зобов`язані надати для ознайомленні та підпису платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) наказ про проведення перевірки, направлення на проведення такої перевірки та службові посвідчення. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, вказаним особам цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. Таким чином, резюмує відповідач, платник податків та/або посадові (службові) особи платника податків наділені правом допуску або відмови у допуску контролюючого органу до проведення фактичної перевірки з підстав непред`явлення останнім наказу про проведення перевірки, направлення на проведення такої перевірки та службових посвідчень, або у разі наявності порушень при оформленні таких документів. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови, що є підставою для початку проведення такої перевірки. При цьому, відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

З позовної заяви вбачається, що представником позивача Устименко І.В. під підпис отримано наказ на проведення перевірки та направлення посадових осіб контролюючого органу на проведення перевірки, при цьому жодних заперечень щодо підстав проведення перевірки або невідповідності наказу на перевірку вимогам податкового законодавства надано не було. Не заперечується і той факт, що позивачу одразу стало відомо про вручення спірного наказу та направлень на перевірку оператору ОСОБА_2 , але жодних дій щодо визнання протиправним наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки» позивачем не вживалось. Про це, зокрема, свідчить те, що спірний наказ не було оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Посилання позивача на порушення порядку вручення посадовими особами Головного управління ДПС у Луганській області спірного наказу, відповідач вважає необґрунтованими, оскільки обставини справи свідчать про те, що оператору ОСОБА_2 відповідно до статті 81 Податкового кодексу України вручена копія наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», з яким вона особисто ознайомилась та отримала його. Також оператор ОСОБА_2 ознайомлена з посвідченнями посадових осіб та направленнями на перевірку від 28 серпня 2020 року № 542 та № 543, у яких засвідчила особисто дату, час початку фактичної перевірки та завірила своїм підписом, що свідчить про те, що посадові особи контролюючого органу допущені відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України до проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» за адресою: АДРЕСА_1 , де дійсно здійснювалась діяльність платника податку.

Станом на 14 вересня 2020 року позивачем до фактичної перевірки не надано такі документи: видаткові накладні на постачання палива за травень, червень, липень та серпень 2020 року; товарно-транспорті накладні на відпуск нафтопродуктів за травень, червень, липень та серпень 2020 року; документи, що підтверджують витратну частину палива; договори поставки. Відповідачем складено акти про ненадання документів на запит від 31 серпня 2020 року № 6240/10/12-32-05-05-11 (акт від 09 вересня 2020 року, зареєстрований 10 вересня 2020 року за № 550/12-32-05-05/37684904, акт від 10 вересня 2020 року, зареєстрований 11 вересня 2020 року за № 552/12-32-05-05/37684904, акт від 11 вересня 2020 року, зареєстрований 11 вересня 2020 року за № 554/12-32-05-05/37684904, акт від 14 вересня 2020 року, зареєстрований 14 вересня 2020 року за № 556/12-32-05-05/37684904).

Таким чином, у зв`язку з ненаданням витребуваних документів під час проведення фактичної перевірки, підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у Фермерського господарства «Застава-2010» за адресою: АДРЕСА_1 , за травень, червень, липень та серпень 2020 року не виявилось можливим. Враховуючи вищезазначені обставини, позивачем порушено пункт 44.3 статті 44 та пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме не надано платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю. Відповідальність за вказане порушення передбачена пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, яким встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

За твердженням відповідача вищезазначене свідчить, що дії посадових осіб Головного управління ДПС у Луганській області при проведенні фактичної перевірки, акт фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року № 0094/12/32/05/05/37684904/518 та податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2020 року № 5 відповідають вимогам діючого податкового законодавства.

З урахуванням викладеного, відповідач просить позовні вимоги залишити без задоволення.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив від 11 січня 2021 року б/н (арк. спр. 81-84), відповідачем заперечення від 01 лютого 2021 року № 185/9/12-32-05-04 (арк. спр. 101-106).

Ухвалою від 15 грудня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (арк. спр. 39-41).

Ухвалою від 10 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів (арк. спр. 108).

Ухвалою від 09 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик і допит свідків у судовому засіданні, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 22 березня 2021 року о 10 год. 00 хв., зобов`язано відповідача надати суду документально підтверджену інформацію, чи звітувало Фермерське господарство «Застава-2010» про наявність трудових або цивільно-правових відносин у 2020 році, зокрема, у серпні 2020 року, з ОСОБА_2 (арк. спр. 132-133).

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Фермерське господарство «Застава-2010» (ідентифікаційний код 37684904, місцезнаходження: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Молодіжна (Комсомольська), буд. 31) зареєстровано юридичною особою 23 червня 2011 року, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Старобільське управління, Новопсковська ДПІ (Новопсковський район), основним видом діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 грудня 2020 року (арк. спр. 31-33).

На підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.12, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статі 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 призначено проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31. Термін проведення фактичної перевірки визначено строком не більше 10 діб з 31 серпня 2020 року. Проведення фактичної перевірки доручено заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_1 та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_4 . Фактичну перевірку наказано здійснити за період діяльності платника податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (арк. спр. 11, 56).

На підтвердження наявності підстав для призначення спірної фактичної перевірки відповідачем надано лист Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07, в якому зазначено, що Державною податковою службою України проведено аналіз баз даних (АІС «Податковий блок», Реєстр акцизних накладних, Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним) та встановлено перелік суб`єктів господарювання, які починаючи з 01 квітня 2020 року отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального. Листом зобов`язано серед іншого провести фактичні перевірки за адресами отримання пального на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. В додатку до листа отримувачем пального вказано Фермерське господарство «Застава-2010» (ідентифікаційний код 37684904) та адреса отримання пального: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31 (арк. спр. 53-54, 55).

Для здійснення фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки» заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_1 та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_4 видані направлення на перевірку від 28 серпня 2020 року №№ 542, 543 (т. 1 арк. спр. 12, 13, 59, 60).

Згідно з розпискою з направленнями на перевірку 31 серпня 2020 року о 14 год. 35 хв. ознайомлена та отримала копію наказу на перевірку оператор комп`ютерного набору Фермерського господарства «Застава-2010» ОСОБА_2 (арк. спр. 12, 13, 56 зв., 59, 60).

Також оператору комп`ютерного набору Фермерського господарства «Застава-2010» ОСОБА_2 згідно з розпискою 31 серпня 2020 року о 14 год. 35 хв. вручено лист Головного управління ДПС у Луганській області від 31 серпня 2020 року № 6240/10/12-32-05-05-11, яким від Фермерського господарства «Застава-2010» вимагається надати документи, пов`язані з предметом перевірки (у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування, обліку та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками), що використовуються для ведення господарської діяльності, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (починаючи з 01 квітня 2020 року). В листі зазначено, що документи необхідно надати за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів або інших об`єктів права власності (зокрема, місць зберігання та/або відпуску пального), через які здійснює (проводить) діяльність Фермерське господарство «Застава-2010» (), або за адресою Головного управління ДПС у Луганській області: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72 (арк. спр. 14, 61-62).

Згідно з договором про надання послуг від 01 серпня 2020 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технаука» (ідентифікаційний код 21818271) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та таблицею 6. Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «Технаука» за серпень 2020 року, ОСОБА_2 надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Технаука» за плату послуги оператора комп`ютерного набору та отримує від останнього виплати відповідно до умов цивільно-правового договору (арк. спр. 126 зв.-127, 128).

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Технаука» (ідентифікаційний код 21818271) є адреса: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Молодіжна, буд. 31-А).

Згідно з поясненнями Головного управління ДПС у Луганській області від 22 березня 2021 року б/н в наданих Фермерським господарством «Застава-2010» податкових розрахунках форми № 1ДВ за І-ІV квартали 2020 року відсутня інформація про трудові або цивільно-правові відносини у 2020 році з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (арк. спр. 137-138, 139, 140, 141-145, 146-147).

На підставі заяви платника податків від 09 вересня 2020 року № 9 Головне управління ДПС у Луганській області наказом від 10 вересня 2020 року № 887 «Про продовження строків проведення фактичної перевірки» продовжило строк проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, призначеної на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», на п`ять робочих днів з 10 вересня 2020 року (арк. спр. 57, 58).

Згідно з актами від 09 вересня 2020 року, від 10 вересня 2020 року, від 11 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року, зареєстрованими 10 вересня 2020 року за № 550/12-32-05-05/37684904, 11 вересня 2020 року за № 552/12-32-05-05/37684904, 11 вересня 2020 року за № 554/12-32-05-05/37684904, 14 вересня 2020 року за № 556/12-32-05-05/37684904, під час проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010», розташованого за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, за місцем здійснення діяльності: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, не були надані документи: видаткові накладні на постачання палива за травень, червень, липень та серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень, червень, липень та серпень 2020 року; договори поставки; документи, що підтверджують витратну частину палива (арк. спр. 15, 16, 17, 18, 70, 71, 72, 73).

Згідно з актом (довідкою) фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованим 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, станом на 14 вересня 2020 року до фактичної перевірки не надано такі документи: видаткові накладні на постачання палива за травень, червень, липень та серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень, червень, липень та серпень 2020 року; договори поставки; документи, що підтверджують витратну частину палива, про що складено акти про ненадання документів. Таким чином підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, за травень, червень, липень та серпень 2020 року неможливо. Фермерське господарство «Застава-2010» () порушено пункт 44.3 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України не забезпечено зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю (арк. спр. 20-27, 63-66).

В акті (довідці) фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованому 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, зазначено, що директор Фермерського господарства «Застава-2010» відмовився 14 вересня 2020 року, не з`явився для ознайомлення та підписання акта фактичної перевірки.

Згідно з актом про відмову від отримання та підпису акта перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованим 15 вересня 2020 року за № 558/12-32-05-05/37684904, на час ознайомлення та підписання акта фактичної перевірки 14 вересня 2020 року директор ОСОБА_3 не з`явився, але був повідомлений в телефонному режимі щодо ознайомлення та підписання акта фактичної перевірки (арк. спр. 19).

Листом від 16 вересня 2020 року № 6600/10/12-32-05-05-11 Головне управління ДПС у Луганській області надіслало Фермерському господарству «Застава-2010» поштовим зв`язком: другий екземпляр акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, копію акта про відмову від отримання та підпису акта перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 15 вересня 2020 року за № 558/12-32-05-05/37684904, та копії актів про ненадання документів від 09 вересня 2020 року, зареєстрованого 10 вересня 2020 року за № 550/12-32-05-05/37684904, від 10 вересня 2020 року, зареєстрованого 11 вересня 2020 року за № 552/12-32-05-05/37684904, від 11 вересня 2020 року, зареєстрованого11 вересня 2020 року за № 554/12-32-05-05/37684904, від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 14 вересня 2020 року за № 556/12-32-05-05/37684904 (арк. спр. 67, 68, 68 зв., 69).

На підставі акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, Головним управлінням ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до Фермерського господарства «Застава-2010» за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн (арк. спр. 9, 74).

Згідно з розрахунком фінансових санкцій до акта фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованого 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України розмір штрафу становить 1020 гривень (арк. спр. 10, 75).

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення разом з розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення направлено Головним управлінням ДПС у Луганській області листом від 09 жовтня 2020 року за № 7002/10/12-32-07-05-11 поштовим зв`язком Фермерському господарству «Застава-2010» та отримано позивачем 20 жовтня 2020 року (арк. спр. 76, 77, 77 зв., 78).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16);

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.17).

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом першим пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом другим пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами (в розумінні Податкового кодексу України) в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 160/7971/19.

Зважаючи на вказану правову позицію Верховного Суду, суд зазначає, що не є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України здійснення Головним управлінням ДПС у Луганській області контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У наказі Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 про проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Фермерського господарства «Застава-2010» вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Аналогічну за змістом правову позицію, викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року в справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року в справі № 520/12028/18.

Твердження відповідача щодо наявності у контролюючого органу інформації про недотримання Фермерським господарством «Застава-2010» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме відсутність ліцензії на зберігання пального за наявності придбання пального з доставкою у значних обсягах, про що вказано в листі Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07, тобто про наявність у Головного управління ДПС у Луганській області визначених в підпунктах 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстав для призначення фактичної перевірки, судом відхиляються як безпідставні.

Як вже вище вказано, згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України в наказі про проведення перевірки зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом. Тобто в наказі про проведення перевірки має вказуватися, як про факт наявності у податкового органу інформації про можливе порушення платником податку вимог податкового законодавства, так і про здійснення відповідних контрольних функцій. Оскільки саме цей документ вручається платнику податків перед початком проведення фактичної перевірки, підтверджує обізнаність останнього про підстави перевірки, та надає право посадовим (службовим) особам контролюючого органу приступити до проведення фактичної перевірки.

Проте, в наказі від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», вказано виключно про здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, в листі Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07, на який посилається відповідач як на підставу для проведення спірної фактичної перевірки, не вказувалось жодної інформації про можливе порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відсутність в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення, відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 року в справі № 826/17123/18, від 04 вересня 2020 року в справі № 821/1274/18, від 22 вересня 2020 року в справі № 520/8836/18.

Під час судового розгляду судом встановлено невиконання посадовими особами контролюючого органу вимог статті 81 Податкового кодексу України, оскільки направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення фактичної перевірки, службові посвідчення та запит про необхідність надання документів для проведення перевірки було пред`явлено та надано не платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), а особі, яка не має трудових або цивільно-правових відносин з Фермерським господарством «Застава-2010».

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Таким чином суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Підсумовуючи вищевикладене, суд встановив, що Головним управлінням ДПС у Луганській області при проведенні фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» не дотримано вимог статей 75-81 Податкового кодексу України.

У Рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Зважаючи на допущені відповідачем порушення статей 75-81 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що вони унеможливлюють застосування до позивача наслідків фактичної перевірки прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та свідчать про невідповідність такого рішення визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші обставини, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення проти задоволення позовних вимог, не мають суттєвого значення для висновку суду про задоволення позову, тому оцінка їм не надається.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 08 грудня 2020 року № 760 (арк. спр. 7).

З огляду на те, що позов підлягає повному задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області, яким допущено порушення прав платника податків.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Слєсарєва Ігоря Едуардовича в інтересах Фермерського господарства «Застава-2010» (ідентифікаційний код 37684904, місцезнаходження: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Молодіжна (Комсомольська), буд. 31) до Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до Фермерського господарства «Застава-2010» застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн (одна тисяча двадцять грн 00 коп.) за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Фермерського господарства «Застава-2010» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 01 квітня 2021 року.

Суддя Т.І. Чернявська