Справа № 160/17758/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, -
30.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнення, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, які призвели до вчинення перешкод в поверненні надміру сплаченого судового збору ОСОБА_1 у розмірі 352,40 грн.: невизнання наявності у наказі Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року протизаконної та протиправної обов`язкової вимоги вказати в заяві про повернення судового збору номер контактного телефону, порушення вимог п.4.1. Положення про ДКСУ у вигляді відсутності звернення до вище стоящої організації або Міністерства фінансів України із пропозицією виключення із наказу МФУ №787 обов`язкової вимоги наявності номеру контактного телефону в заяві про повернення судового збору;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. ОСОБА_1 без приведення номеру контактного телефону в заяві.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору у готівковій формі у розмірі 352, 40 грн. Відповідач листом від 03.11.2020 року відмовив позивачу повернути судовий збір на підставі двох недоліків у наданих нею документах, а саме: відсутністю відмітки на наданій позивачем копії рішення суду про набрання рішенням законної сили та відсутністю в заяві про повернення судового збору номеру контактного телефону. Вимогу надати копію рішення суду, яке набрало законної сили, позивач визнає такою, яка встановлена абз.6 п.5 розділу І наказу МФУ №787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» та відповідає вимогам чинного законодавства. Але обов`язкову вимогу вказати в заяві номер контактного телефону вважає протиправною та необов`язковою для повернення судового збору. Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області із моменту покладених на нього обов`язків повертати судові збори фізичним особам, факт протизаконності та протиправності обов`язкової вимоги вказати в заяві номер контактного телефону не визнало, до вищестоящих органів та до МФУ із пропозицією виключити у якості обов`язкової вимогу наказу МФУ №787 вказати в заяві контактний номер телефону, не зверталося, чим, на думку позивача, вчинило їй перешкоди в поверненні судового збору. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
29.01.2021 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року та надано уточнену позовну заяву відповідно до кількості сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 05.03.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
09.03.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на відзив, в яких позивач спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та вважає, що факт законності та правомочності обов`язкової вимоги наказу №787 вказати в заяві номер контактного телефону, в матеріалах відзиву відповідачем не доведений. Ніяких заходів по поверненню судового збору у розмірі 352.40 грн. відповідачем не здійснено. Також вважає, що порушення самим відповідачем вимог наказу МФУ №787 та повернення позивачу двох попередніх судових зборів без зазначення в заяві про повернення судового збору
номеру контактного телефону та інформації про відсутність телефону, спростовують усі
аргументи, які викладені відповідачем у відзиві. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
12.03.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на адресу суду надійшло доповнення до відзиву на адміністративний позов, в якому зазначено, що своїми зверненнями позивач фактично змушує Головне управління дискредитувати свою діяльність, відмовитись від норм, закріплених Конституцією та законодавством України, та вчинити протиправне діяння на користь позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
19.03.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на доповнення до відзиву відповідача, в яких позивач посилається на те, що заява відповідача «Про залучення до матеріалів справи та доповнення до відзиву» містить загальну інформацію, яка не стосується предмету позову та змісту позовних вимог, у якій відсутні факти та докази, які ці факти підтверджують. Відповідач при відмові повернути позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. здійснив наступні дії: не визнав протизаконність та протиправність обов`язкової вимоги наказу МФУ №787
про зазначення в заяві про повернення судового збору номеру контактного телефону, не звернувся до вище стоящих органів на підставі п.4.1. Положення про органи
казначейства із пропозицією виключення із наказу №787 вимоги зазначити у заяві про
повернення судового збору номеру контактного телефону, як обов`язкову, самоправно вимагав від позивача зазначити в заяві про повернення судового збору те, що
не передбачене наказом МФУ №787 взагалі: інформацію про відсутність у позивача телефонного пристрою; самоправно порушило питання про дотримання вимог п. 5 р.1 наказу МФУ №787 у питанні повернення судового збору без номеру контактного телефону, повернувши судові збори двічі: 09.11.2020 року та 19.02.2021 року без приведення обов`язкової вимоги в заяві: зазначення номеру контактного телефону позивача та вимагання вказати в заяві інформацію про відсутність у позивача телефону. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернулася до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною 1 цієї статті, - повністю.
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Отже, наведеною нормою Закону прямо регламентовано, що повернення коштів здійснюється у встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики порядку.
Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 787, останній визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).
Пунктом 3 розділу І Порядку №787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватися шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).
Пунктом 5 розділу І Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Суд зазначає, що позивач у своєму позові не заперечує, що вимога відповідача надати копію судового рішення, яке набрало законної сили відповідає абз.6 п.5 розділу І наказу МФУ №787 та відповідає вимогам чинного законодавства.
У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.
Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Отже, пунктом 5 розділу І Порядку № 787 встановлені вимоги до заяви про повернення коштів з бюджету, яка подається до органу Казначейства, така заява дійсно повинна містити номер контактного телефону заявника, однак позивач вважає таку вимогу протиправною, такою, що порушує право власності та вважає її застосування порушенням особистого життя, оскільки, на думку позивача, особа не зобов`язана взагалі мати телефонний пристрій.

Щодо обов`язковості зазначення номеру контактного телефону в заяві про повернення коштів, то суд погоджується із доводами позивача та зазначає, що жодною нормою чинного законодавства України не визначено обов`язку особи мати телефон, або інші засоби зв`язку, окрім зареєстрованого місця проживання (місця реєстрації) особи.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Отже, дійсно пунктом 5 розділу І Порядку № 787 передбачений для зазначення в заяві на повернення коштів номер контактного телефону, однак його зазначення можливе лише у випадку його наявності.

У своїй заяві від 05.10.2020 року позивач вказала: причини повернення коштів з бюджету, своє прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), місце проживання фізичної особи, суму платежу, що підлягає поверненню та спосіб перерахування коштів - у готівковій формі через поштове відділення.

У відповідності до п. 11 р. І Порядку № 787, заява та подання або ухвала суду повертаються відповідними органами Казначейства надавачам без виконання у таких випадках:

1) перевищення встановлених законодавством строків подання заяви та подання до органу Казначейства;

2) невідповідність інформації, викладеної у заяві платника, даним, наведеним у поданні або ухвалі суду, або даним органу Казначейства про зарахування коштів до бюджету;

3) подання заяви та подання або ухвали суду не за призначенням;

4) подання заяви та подання або ухвали суду неуповноваженою особою;

5) порушення встановлених вимог щодо їх оформлення.

Отже, з наведеного вбачається, що відсутність у заяві про повернення коштів контактного номеру телефону одержувача не може бути самостійною підставою для повернення такої заяви без виконання, оскільки не перешкоджає поверненню коштів, за наявності у такій заяві інших необхідних відомостей.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо вчинення перешкод в поверненні надміру сплаченого судового збору ОСОБА_1 у розмірі 352,40 грн. шляхом посилання у листі від 03.11.2020 року №05-10-10/13440, як на підставу для повернення такої заяви без виконання на відсутність у ній номеру контактного телефону одержувача коштів, є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. ОСОБА_1 без приведення номеру контактного телефону в заяві, суд виходить з такого.

Розділом III Порядку №787 визначений порядок операцій з повернення у готівковій формі платежів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Так, відповідно до п.п.3 п. 1 р. ІІІ Порядку №787 повернення готівкою помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів, сплачених фізичними особами, що не мають рахунків у банках, здійснюється поштовими переказами на адреси, визначені в заявах платників або у податкових деклараціях фізичних осіб, через підприємства поштового зв`язку за реєстрами одержувачів коштів, підготовленими органами, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 р. ІІІ Порядку №787 кошти з відповідних аналітичних рахунків, з яких необхідно зробити повернення, на підставі платіжних доручень органів Казначейства перераховуються на рахунки банків або підприємств поштового зв`язку, відкриті в банках.

Згідно з п. 3 р. ІІІ Порядку №787 на підставі відповідних документів, зазначених у пункті 5 розділу I цього Порядку, органи Казначейства виписують чеки на отримання готівки особами, указаними в зазначених документах.

У разі наявності реєстру одержувачів коштів органи Казначейства передають один його примірник до відповідного банку або підприємства поштового зв`язку.

На підставі належно оформлених чеків на отримання готівки фізичні особи, на ім`я яких виписано чеки, отримують готівку з рахунків, відкритих на ім`я органів Казначейства в банках відповідно до законодавства. Чеки на отримання готівки пред`являються до оплати в банк протягом 10 календарних днів (день виписки чека не враховується).

Виплата коштів готівкою фізичним особам за реєстром одержувачів коштів через банки або підприємства поштового зв`язку здійснюється на підставі документа, що засвідчує особу.

Враховуючи приведені положення Порядку № 787, а також те, що судом було визнано протиправним дії відповідача щодо вчинення перешкод в поверненні надміру сплаченого судового збору ОСОБА_1 у розмірі 352,40 грн. шляхом посилання у листі від 03.11.2020 року №05-10-10/13440, як на підставу для повернення такої заяви без виконання на відсутність у ній номеру контактного телефону одержувача коштів, суд доходить висновку про обгрунтованість вимог позивача в цій частині та вбачає підстави для зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. ОСОБА_1 без приведення номеру контактного телефону в заяві.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій щодо невизнання наявності у наказі Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року протизаконної та протиправної обов`язкової вимоги вказати в заяві про повернення судового збору номер контактного телефону, суд зазначає таке.

Наказ від 03.09.2013 року №787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» був затверджений Міністерством фінансів України в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року та зареєстрований за № 1650/24182.

Вищенаведене свідчить про те, що вказаний наказ пройшов необхідні юридичні процедури на відповідність нормам законодавства.

Також суд зазначає, що жодного рішення суду про протизаконність норм Порядку на сьогодні не прийнято, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо порушення відповідачем вимог п.4.1. Положення про ДКСУ у вигляді відсутності звернення до вище стоящої організації або Міністерства фінансів України із пропозицією виключення із наказу МФУ №787 обов`язкової вимоги наявності номеру контактного телефону в заяві про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.1. Положення про Державну казначейську службу України казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів міністерств та в установленому порядку подає їх Міністру фінансів.

Отже, узагальнення практики застосування законодавства це непоодинокі аналогічні випадки будь яких проблемних питань, які потребують вирішенню або внесень пропозицій щодо його вдосконалення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у заяві від 05.10.2020 року не вказала свій контактний номер телефону, проте не зазначила про те, що в неї він взагалі відсутній та про те, що, на її думку, вимога про обов`язкову наявність контактного номеру телефону одержувача є певною прогалиною у законодавстві, оскільки жодним законом не передбачено обов`язку особи мати телефонний пристрій та, відповідно, контактний номер телефону.

Відповідач зазначає, що вказана обставина, яка склалася із ОСОБА_1 є поодиноким випадком.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач із заявою про звернення відповідача до відповідних органів з пропозицією виключення із наказу МФУ №787 обов`язкової вимоги наявності номеру контактного телефону в заяві про повернення судового збору, до відповідача не зверталася, а відсутність у заяві ОСОБА_1 від 05.10.2020 року контактного номеру телефону саме по собі не свідчить про наявність недоліку в наказі МФУ №787, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо вчинення перешкод в поверненні надміру сплаченого судового збору ОСОБА_1 у розмірі 352,40 грн. шляхом посилання у листі від 03.11.2020 року №05-10-10/13440, як на підставу для повернення такої заяви без виконання на відсутність у заяві номеру контактного телефону одержувача коштів.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, ) повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) без приведення номеру контактного телефону в заяві.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна