Справа № 754/17467/20
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 6-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Омельченко Катерини Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського 6-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Омельченко Катерини Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з підстав ненадання ним доказів сплати судового збору та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29 грудня 2020 року було направлено позивачу 29 грудня 2020 року на адресу, зазначену у позовній заяві - АДРЕСА_1 . Однак 15 березня 2021 року на адресу суду повернулось повідомлення про невручення кореспонденції адресату, причина повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, у встановлений судом строк позивач ухвалу про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність доказів наявності у позивача пільг щодо його сплати, та підстав для відстрочення сплати судового збору, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявників стосовно можливості звернення до суду, за умови виконання вимог закону щодо оплати заяви судовим збором, у даній справі дотримано.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001 ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням того, що позивач жодного разу не поцікавився провадженням у справі за своєю позовною заявою, вимог ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2020 не виконав, то відповідно до положень п. 1ч. 4 ст. 169 КАС України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 6-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Омельченко Катерини Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 31.03.2021.

Суддя О.І. Гринчак