Справа № 460/565/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2021 року м. Рівне №460/565/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію за період з лютого 2013 року по липень 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2011 постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області у справі № 2-а-3566/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Рокитнівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії. На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача та нарахував їй відповідні кошти. Однак, нарахована сума коштів фактично виплачена позивачу лише у липні 2017 року. Відтак, вважає, що наявні правові підстави для виплати позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.04.2011. За таких обставин, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 17-19).

Цього ж дня іншою ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

21.02.2020 на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів.

21.02.2020 на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому відповідач позовні вимоги не визнав (а.с. 32-38). На обґрунтування своїх заперечень повідомив, що на виконання постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області у справі № 2-а-3566/11 від 26.04.2011 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача у повному обсязі, а оскільки виплата нарахованих сум з пенсійних виплат по рішенню суду, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України здійснюється Державною казначейською службою України та її територіальними органами, то пенсійний орган не є належним відповідачем у цій справі. Зазначив, що виплата коштів по рішенню суду носить разовий характер, не підпадає під дію Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" і така компенсація є видом цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, вважає, що підстав для виплати позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії немає, а тому у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Ухвалою суду від 11.12.2020 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 15.02.2021 у клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 має статус громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.02.2003 (а.с. 9).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 10).

Як встановлено судом, постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.04.2011 у справі № 2-а-3566/11 визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Рокитнівському районі Рівненської області щодо ненарахування та невиплати за період з 07 жовтня 2010 року по 26 квітня 2011 року позивачу - ОСОБА_1 , пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, передбаченому п.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління ПФУ в Рокитнівському районі провести нарахування та виплату позивачу - ОСОБА_1 , пенсію по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, передбаченому п.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07 жовтня 2010 року до моменту припинення права на отримання вказаних доплат, з урахуванням виплачених сум.

Дана постанова набрала законної сили 01.02.2012 (а.с. 16).

Матеріали справи свідчать, що згідно з розпорядженням № 123139 від 23.01.2013 та протоколом від 29.01.2013 на виконання постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.04.2011 у справі № 2-а-3566/11 органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано відповідні кошти (а.с. 36-38).

Згідно з банківською випискою по рахунку позивача 31.07.2017 на виконання постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області у № 2-а-3566/11 справі від 26.04.2011 виплачені кошти в сумі 56143,34 грн. (а.с. 19).

В грудні 2019 року позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про нарахування та виплату їй компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.04.2011 у справі № 2-а-3566/11.

18.12.2019 відповідач листом №С-1222/02.18 у відповідь на зазначену заяву, повідомив позивачу, що управлінням Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі проведено перерахунок її пенсії на виконання рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області, а виплата коштів, нарахованих на виконання судових рішень, проводиться Державною казначейською службою України (а.с. 18).

Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п.2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений цей платіж і коли, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.

Доводи відповідача, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 в справі № 521/940/17.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.04.2011 у справі №2-а-3566/11, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від від 26.12.2011 у справі №1718/2-а-1341/11.

З урахуванням обставин цієї справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи в перерахунку та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від від 26.04.2011 у справі №2-а-3566/11, діяв протиправно.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання таких дій ГУ ПФУ в Рівненській області протиправними.

Стосовно похідної позовної вимоги, яка має зобов`язальний характер, суд зазначає таке.

Так, ч.1 ст.2 Закону №2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.09.2019 у справі № 522/2370/17.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Водночас відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений п.4 ч.3 ст. 2 КАС України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що виплата позивачу компенсації за період, який вказаний в позовній заяві, в повній мірі не захистить порушене право позивача в розумінні КАС України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 07.10.2010 року (дата виникнення права позивача на отримання виплат згідно з постановою Рокитнівського районного суду від26.04.2011) по фактичну дату виплати 31.07.2017 на суму пенсії 56143,34 грн.

За таких обставин, позов підлягає задоволення повністю.

З приводу доводів відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що позивач звернулася до суду з дотриманням шестимісячного строку, встановленого ст.122 КАС України. Як свідчать матеріали справи, відповідач відмовив позивачу у нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати листом від 18.12.2019 №С-1222/02.18 а з позовом до суду позивач звернулася 29.01.2020 (згідно з відбитком штемпеля органу поштового зв`язку на конверті), отже в межах строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Суд пам`ятає, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (а.с.13_.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка 7 м. Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з 07.10.2010 по день фактичної виплати 31.07.2017 на суму пенсії 56143,34 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 16 березня 2021 року.

Суддя Н.С. Гудима