Справа № 820/18/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 р.Справа № 820/18/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Кир`янової І.М.

представника відповідача Мулик К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, по справі № 820/18/17

за позовом Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"

до Офісу великих платників податків ДПС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (надалі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2016 №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 70494,00 грн (20%) за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними інтегрованої картки платника податку на прибуток станом на 20.07.2015 у позивача рахувалася недоїмка по податку на прибуток у розмірі 289695,03 грн (а.с.50), яка на 06.10.2015 становила 454923,03 грн., а з 10.03.2016 існувала переплата у розмірі 1653724,99 грн, розмір якої коливався до 31.12.2016.

В акті звіряння розрахунків платника податків №1259-20 від 23.07.2015 відображено те що позивач мав позитивне сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств.

Крім того, 26.03.2015 позивач, маючи позитивне сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств, звернувся до СДПІ ОВП в м. Харкові МГУ ДФС із листами №715 від 26.03.2015 та №716 від 26.03.2015 про зарахування процентів за користування розстрочкою у рахунок існуючої переплати з податку на прибуток підприємств та авансового платежу з податку на прибуток підприємств відповідно.

Платіжним дорученням № 1054 від 16.07.2015 на адресу підприємства контролюючим органом здійснено повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 344 965 грн.

Фактичною підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу викладені в акті від 27.09.2016 № 636/28-09-40-14/00165712 "Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за кодом платежу 11021000 за 2015 - 2016 р.р. Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2015 - 2016 роки у сумі 352470.03 грн.

На підставі вказаного акту та відповідно до ст.126 ПК України контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.10.2016 р. № про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 70494.00 грн. відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У розумінні пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків є фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України врегульовано, що платник податків зобов`язаний, зокрема:

подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку);

подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, сума податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає платник податків у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, суми зобов`язань, визначені у податкових деклараціях з податку на прибуток є узгодженими.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов`язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Положеннями п. 9 підрозділу 4 розділу XX ПК України ( в редакції станом на 20.09.2015 року) визначено, що у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначену контролюючим органом та авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Так, за результатами проведеної камеральної перевірки позивача з питання своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, оформленої актом перевірки від 27.09.2016 року №636/28-09-40-14/00165712, встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань за період з 06.10.2015 по 10.03.2016 по податковому повідомленню-рішенню ( форма «Р») № від 10.07.2015 року та податковій декларації з податку на прибуток підприємства (річна) № від 05.03.2015 року по строку сплати авансових внесків 30.10.2015, 30.11.2015. 30.12.2015.

З письмових пояснень відповідача слідує, що грошове зобов`язання, нараховане податковим повідомленням-рішенням ( форма «Р») № від 10.07.2015 року, позивачем було сплачено згідно платіжного доручення від 17.07.2015 року №14561/2 в сумі 495684,00 грн.

Проте, оскільки станом на 17.07.2015 в ІКП позивача обліковувався податковий борг в сумі 449688,60 грн, то грошові кошти, сплачені згідно платіжного доручення від 17.07.2015 року №14561/2 в сумі 495684,00 грн, були зараховані в рахунок погашення вказаної суми податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Всього було погашено боргу минулих років за рахунок зарахування грошових коштів згідно платіжного доручення від 17.07.2015 №14561/2 в сумі 454 923,03 грн.

Отже, станом на 20.07.2015 по ІКП з податку на прибуток підприємств за кодом бюджетної класифікації 11021000 обліковувалася переплата в сумі 40 760,97 грн (495 684,0 грн. - 454 923,03 грн.).

В зв`язку із зарахуванням грошових коштів по платіжному дорученню від 17.07.2015 №14561/2 в сумі 495 684,0 грн. в рахунок погашення боргу минулих років, який обліковувався у позивача станом на 17.07.2015 року, та наявності у зв`язку з цим переплати в сумі 40 760,97 грн, станом на 20.07.2015 згідно ІКП у позивача обліковувався борг з податку на прибуток по коду бюджетної класифікації 11021000 в розмірі 454 923,03 грн., що виник за рахунок не сплати узгоджених податкових зобов`язань по податку на прибуток підприємств по податковому повідомленню-рішенню від 10.07.2015 № по строку сплати 20.07.2015 року.

Отже, з урахуванням наявної переплати з податку на прибуток в розмірі 40 760,97 грн станом на 20.07.2015 по коду бюджетної класифікації 11021000 в інтегрованій картці платника до 06.10.2015 року обліковувався податковий борг по податковому повідомленню-рішенню ( форма «Р») № від 10.07.2015 року в сумі 454 923,03 грн.

20.07.2015 наказом Мінфіну 651 "Про затвердження змін до бюджетної класифікації" запроваджено єдиний методологічний підхід до обліку податку на прибуток підприємств, що передбачає скасування кодів бюджетної класифікації з авансових внесків з податку на прибуток підприємств та листом ДКС України у м. Харкові Харківської області від 06.10.2015 № 04-22/4072 повідомлено про закриття з 05.10.2015 бюджетних рахунків по зарахуванню платежів з авансових внесків з податку на прибуток.

З долучених до матеріалів справи інтегрованих карток позивача по коду бюджетної класифікації 11021000 вбачається існування станом на 05.10.2015 боргу з податку на прибуток в розмірі 454 923,03 грн., згідно інтегрованої картки позивача по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств за кодом бюджетної класифікації 11024000 вбачається існування переплати в розмірі 29 429,16 грн.

Долученими до матеріалів справи інтегрованими картками позивача з авансових внесків та податку на прибуток встановлено, що станом на 06.10.2015 р. відбулося об`єднання карток по зарахуванню податку на прибуток та авансовим внескам з податку на прибуток, та відповідно з урахуванням наявної переплати по авансовим платежам з податку на прибуток підприємство мало недоїмку у сумі 425493.87 грн.

Позивачем суму узгодженого зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню (форма «Р») № від 10.07.2015 р. по строку сплати 20.07.2015 було погашено частинами, а саме:

- 06.10.2015 узгоджене зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню (форма «Р») № від 10.07.2015 р. погашено частково за рахунок переплати по авансовим платежам в сумі 29429,16 грн. в результаті об`єднання карток по зарахуванню авансових внесків та податку на прибуток, термін прострочення сплати склав 77 днів, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) за період затримки у сумі 5 855,83 грн;

- 30.12.2015 узгоджене зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню (форма «Р») № від 10.07.2015 р. частково погашено згідно платіжного доручення від 30.12.2015 №27773 у сумі 20925,0 грн., термін прострочення сплати склав 162 дні, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) за період затримки у сумі 4 185,0 грн.;

- 10.03.2016 суму узгодженого зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню (форма «Р») № від 10.07.2015 р. погашено за рахунок подання декларації з податку на прибуток № від 29.02.2016 із від`ємним значенням «- 2169344 грн.» у сумі 239340.87 грн., термін прострочення сплати склав 233 дні, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) за період затримки у сумі 47 868,17 грн.

Також, по податковій декларації з податку на прибуток підприємства (річна) № від 05.03.2015 р. позивачем були сплачені авансові платежі, а саме:

- 10.03.2016 погашено суму авансових внесків по строку сплати 30.10.2015 за рахунок подання декларації з податку на прибуток № від 29.02.2016 із від`ємним значенням «- 2169344 грн.» у розмірі 20925 грн, термін прострочення сплати склав 131 день, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) за період затримки у сумі 4 185, 0 грн.;

- 10.03.2016 погашено суму авансових внесків по строку сплати 30.11.2015 за рахунок подання декларації з податку на прибуток № від 29.02.2016 із від`ємним значенням «- 2169344грн.» у розмірі 20925 грн, термін прострочення сплати склав 100 днів, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) у сумі 4 185,0 грн.;

- 10.03.2016 погашено суму авансових внесків по строку сплати 30.12.2015 за рахунок подання декларації з податку на прибуток № від 29.02.2016 із від`ємним значенням «- 2169344 грн.» у розмірі 20925 грн, термін прострочення сплати склав 70 днів, у зв`язку з чим застосована штрафна санкція за невчасну сплату платежу (20 %) у сумі 4 185,0 грн.

Зважаючи на те, що позивач не виконав свого обов`язку зі своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток, визначених контролюючим органом та авансових внесків, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність застосування до нього штрафних санкцій, визначених спірним податковим повідомленням-рішенням.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає наступне.

Наявність переплати у позивача станом на 26.03.2015 та 23.07.2015 не спростовує факту наявності заборгованості у період за який застосовано фінансові санкції за несвоєчасну сплату, оскільки згідно розрахунку фінансових санкцій період розпочався з 06.10.2015, відтак наявність переплати у позивача станом на 26.03.2015 та станом на 23.07.2015 не може свідчити про відсутність боргу станом на 06.10.2015.

Існування з 10.03.2016 року у позивача переплати у розмірі 1653724,99 грн, що, на думку позивача, свідчить про відсутність недоїмки (боргу) колегія суддів до уваги не бере, оскільки фінансові санкції було застосовано за період до 09.03.2016 р., а наявність чи відсутність боргу у період починаючи з 10.03.2016 року не є предметом спору.

Посилання на те, що станом на 01.09.2016 підприємство не мало заборгованості, а також актом звіряння розрахунків платника податків від 23.07.2015 №1259-20 підтверджується наявність у позивача позитивного сальдо, що свідчить про відсутність заборгованості, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки вказані обставини не відносяться до періоду у якому виникли спірні правовідносини ( з 06.10.2015 по 09.03.2016 (включно).

Отже, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 07.02.2020 року прийнятої на підставі встановлених обставин щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 по справі № 820/18/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 02.04.2021 року