Справа № 520/17572/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. № 520/17572/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Хворостяної А.М.,

представника позивача - Артюхова Є.С.,

представника відповідача - Гнатченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.11.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" вважає незаконним наказ від 04.09.2020 №2938 на проведення фактичної перевірки, оскільки у наказі від 04.09.2020 №2938 Головне управління ДПС у Харківській області зазначає як підставу проведення перевірки пп. 80.2.5 Податкового кодексу України. У даному підпункті передбачено, що фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Однак, органом ДПС не надано доказів наявності підстав на проведення перевірки позивача, що визначені ст. 80 Податкового кодексу України, адже в наказі від 04.09.2020 №2938 не зазначено жодних відомостей чи посилань на джерела інформації щодо порушень норм законодавства з боку платника податків, а також відсутня інформація про можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. За таких обставин, наказ на фактичну перевірку є незаконним як і сама фактична перевірка. Разом з тим, позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2020 №, вважає його безпідставним та незаконним, оскільки в акті фактичної перевірки не встановлено дату отримання розпорядження про призупинення ліцензії та не встановлено дату отримання ТОВ УКРНАФТОТОВАР розпорядження про анулювання ліцензії, а тільки зазначено, що 01.09.2020 ліцензію анульовано. Разом з тим, позивач стверджує, що розпорядження Головного управління ДПС у Харківській області про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 06.07.2020 №538-р/л він не отримував, а тому ліцензія позивача була дійсна у відповідний період. З акту фактичної перевірки не вбачається факту дослідження Головним управлінням ДПС у Харківській області відповідних розпоряджень. При цьому саме розпорядження від 01.09.2020 №770-р/л про анулювання ліцензії позивач отримав тільки 30.10.2020 засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.12.2020 об 11:30 год.

Представник Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, 04.01.2021 подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №481/95-ВР " Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" з 01.07.2019 оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. Під час проведення перевірки, на підставі наданих документів та згідно даних Системи електронного адміністрування реалізації пального (акцизних накладних) було встановлено факт реалізації позивачем оптових партій пального у період з 01.09.2020 по 24.09.2020. На підставі наведеного, за результатами проведеної перевірки встановлено факт оптової торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" 12.01.2021 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що ні до акту фактичної перевірки, ні до відзиву відповідачем не надано жодного доказу одержання позивачем розпоряджень про призупинення чи про анулювання ліцензії, а також відповідачем не надано доказів надсилання цих розпоряджень позивачу. Враховуючи, що позивач відповідні розпорядження у зазначений у відзиві період не отримав, а тому згідно вимог Закону - ліцензія позивача була дійсна у відповідний період. Також, ні в акті фактичної перевірки, ні у відзиві відповідачем не зазначеного жодного первинного документа, який би вказував на реалізацію пального. Також в акті фактичної перевірки не йде мова про акцизні накладні, які отримані з баз даних ДПС та не покладенні в основу прийняття оскаржуваного податковою повідомлення-рішення.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 замінено відповідача Головне управління ДПС у Харківській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" 09.02.2021 подав до суду пояснення, в яких зазначив, що позивач не отримав письмового розпорядження про зупинення дії ліцензії. Фактично позивач не знав про наявність розпорядження щодо призупинення ліцензії та не міг скористатися правом на поновлення дії ліцензії шляхом сплати чергового платежу за ліцензію до бюджету. У свою чергу, розпорядження від 01.09.2020 №770-р/л про анулювання ліцензії позивач отримав тільки 30.09.2020 засобами поштового зв`язку. При цьому розпорядження про анулювання ліцензії було позивачем отримано 30.09.2020, тобто поза межами періоду, за який застосовано санкції (01.09.2020 по 24.09.2020). У період застосування санкцій з 01.09.2020 по 24.09.2020 ліцензія була чинна, так як законодавством чітко передбачено, що ліцензія анулюється з моменту отримання розпорядження про її анулювання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 витребувано у Державної податкової служби України: розпорядження Державної податкової служби України від 06.07.2020 №538-р/л про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, виданої ТОВ УКРНАФТОТОВАР (реєстраційний номер: 01141; дата реєстрації: 04.07.2019; термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024), а також докази його направлення та вручення платнику податків; розпорядження Державної податкової служби України від 01.09.2020 №770-р/л Про анулювання ліцензій, а також докази його направлення та вручення ТОВ УКРНАФТОТОВАР.

Представник Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 16.02.2021 подав до суду пояснення, в яких зазначив, що Державною податковою службою України на адресу платника податків був направлений лист від 16.07.2020 №22684/6/99-00-09-02-01-06, яким було повідомлено про призупинення дії ліцензії у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію згідно з розпорядженням від 06.07.2020 № 538-р/л. Вказаний лист поштовою службою позивачу вручений не був та повернувся за зворотною адресою 29.07.2020 з відміткою про причини не вручення: з інших причин. Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Згідно з п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Отже, лист від 16.07.2020 № 22684/6/99-00-09-02-01-06 вважається врученим платнику податків 29.07.2020.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 про витребування доказів Державна податкова служба України надала до суду розпорядження Державної податкової служби України від 06.07.2020 №538-р/л про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, виданої ТОВ УКРНАФТОТОВАР (реєстраційний номер: 01141; дата реєстрації: 04.07.2019; термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024), а також лист ДПС від 16.07.2020 №22684/6/99-00-09-02-01-06 щодо повідомлення ТОВ УКРНАФТОТОВАР про призупинення дії ліцензії відповідно до даного розпорядження ДПС з доказами його направлення платнику податків та розпорядження Державної податкової служби України від 01.09.2020 №770-р/л Про анулювання ліцензій з доказами його направлення та вручення ТОВ УКРНАФТОТОВАР.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 23.03.2021 о 15:00 год.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в адміністративному позові, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що одним із видів діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71).

З метою здійснення вказаного виду діяльності, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" отримало в Державній фіскальній службі України ліцензію від 04.07.2019 №01141 на право оптової, за відсутності місць оптової торгівлі терміном дії з 04.07.2019 до 04.07.2024 (а.с. 32).

Під час проведення фактичної перевірки було встановлено, що ТОВ УКРНАФТОТОВАР внесло плату за ліцензію за період 04.07.2019 до 04.07.2020.

В судовому засіданні представниками позивача факт несплати ліценції не заперечується, доказів, що спростовують зазначені обставини та позивачем було сплачено черговий платіж за ліценцією від 04.07.2019 №01141 до суду позивачем не подано.

Згідно даних інформаційно - аналітичних систем органів ДПС, а саме: Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, встановлено, що дія ліцензії №01141 була призупинена у зв`язку з несвоєчасною сплатою чергового платежу за ліцензію, дата призупинення ліцензії - 06.07.2020.

Державною податковою службою України на адресу платника податків був направлений лист від 16.07.2020 №22684/6/99-00-09-02-01-06, яким було повідомлено про призупинення дії ліцензії у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію згідно з розпорядженням від 06.07.2020 № 538-р/л (а.с. 175-176).

Вказаний лист поштовою службою позивачу вручений не був та повернувся за зворотною адресою 29.07.2020 з відміткою про причини не вручення: з інших причин (а.с. 177-180).

Розпорядженням Державної податкової служби України від 01.09.2020 №770-р/л дію ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер №01141 від 04.07.2019, анульовано (а.с. 36).

Державною податковою службою України на адресу платника податків був направлений лист з розпорядженням Державної податкової служби України від 01.09.2020 №770-р/л Про анулювання ліцензій, який був отриманий представником позивача 30.10.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.164-172).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону №481/95-ВР у сфері обігу пального, посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області 24.09.2020 на підставі наказу від 04.09.2020 №2938 та направлень на перевірку від 04.09.2020 №840, №841 була проведена фактична перевірка ТОВ УКРНАФТОТОВАР з питань дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу пального, зняття його залишків, відбору проб і зразків в місці фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті за адресою: вул. Надії, буд. 15-А, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область.

За наслідками фактичної перевірки ТОВ УКРНАФТОТОВАР складено акт від 25.09.2020 №1371/20-40-32-01-08/39461953, яким встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (а.с. 74).

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки позивачем подано заперечення на акт перевірки від 05.11.2020 №б/н (вх. №56274/10 від 05.11.2020). Головне управління ДПС у Харківській області листом від 13.11.2020 №37488/10/20-40-09-01-17 повідомило позивача, що висновки акту перевірки від 25.09.2020 №1371/20-40-32-01-08/39461953 відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 №, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 500000,00 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № ТОВ УКРНАФТОТОВАР звернулось з даним позовом до суду.

Щодо тверджень представника позивача про проведення перевірки контролюючим органом з порушенням вимог законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п.19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи:

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Згідно п. 20.1.10 ч. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

Відповідно до абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

З огляду на те, що Головне управління ДПС у Харківській області є органом ліцензування оптової торгівлі паливом на території Харківської області, то вказаний контролюючий орган уповноважений здійснювати контроль за дотриманням законодавства у сфері виробництва та обігу пального, як і виносити накази для проведення фактичних перевірок дотримання вимог у вказаній сфері законодавства.

З Наказу №2938 від 04.09.2020 вбачається, що перевірка призначена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального). Наказ містить як юридичні так і фактичні обставини для проведення перевірки та відповідає вимогам ст. 81.1 Податкового кодексу України.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказ та направлення на проведення перевірки було вручено директору підприємства Чернявському Валентину Євгеновичу, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі направлень.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 25.09.2020 №1371/20-40-32-01-08/39461953, директор підприємства ОСОБА_1 від підпису якого відмовився, про що складено акт відмови від підписання акту перевірки від 24.09.2020.

Суд критично ставиться до посилань представника позивача щодо не надання відповідачем доказів, які б підтверджували, що органом ДПС отримано інформацію щодо наявності та/або отримання в установленому порядку про порушення позивачем вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального з огляду на те, що позивач не був позбавлений можливості, у відповідності до приписів ст. 81 Податкового кодексу України відмовити контролюючому органу у допуску до перевірки та на етапі допуску до перевірки міг поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що фактична перевірка з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері обігу пального, призначена за наявності фактичних та юридичних підстав наведених підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Посилання позивача на те, що проводилась невиїзна перевірка та посадові особи не розписувались в журналі реєстрації перевірок суд не приймає до уваги, оскільки доказів проведення невиїзної перевірки матеріали справи не містять та згідно акту про результати фактичної перевірки від 25.09.2020 №1371/20-40-32-01-08/39461953 журнал реєстрації перевірок позивачем не надавався.

По суті встановлених порушень, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, визначені Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР).

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів (далі - Закон №2628-VIII), який набрав чинності 01.01.2019, було, зокрема, внесено зміни до Закону України від 02 березня 2015 року №222-VIII Про ліцензування видів господарської діяльності (далі - Закон №222-VIII) в частині доповнення переліку видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, таким видом господарської діяльності як торгівля пальним та Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (нова назва закону - Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, далі - Закон №481/95-ВР) в частині встановлення ліцензійних умов щодо вищевказаного виду господарської діяльності (оптової та/або роздрібної торгівлі пальним). Зазначені зміни набрали чинності з 01 липня 2019 року.

За визначенням, зазначеним у статті 1 Закону №481/95-ВР, оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Статтею 16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним / на зберігання пального.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (далі - Положення №227), основними завданнями Державної податкової служби України є: реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення №227 передбачено, що Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Відповідно до пункту 7 Положення №227 Державна податкова служба України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Таким чином, органом, який видає ліцензії на право оптової торгівлі пальним та відповідно й здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР, в тому числі й щодо сплати річної плати за ліцензію, є Державна податкова служба України та її територіальні органи.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової та роздрібної торгівлі пальним, його зберігання визначено статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Згідно з частиною 8 статті 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

В частині 9 статті 15 Закону №481/95-ВР закріплено, що ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 12 статті 15 Закону №481/95-ВР плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 6 статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено річну плату за ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності у ліцензіата місць оптової торгівлі пальним у розмірі 10000 гривень.

Таким чином, сплата щорічної плати за ліцензію є обов`язком суб`єкта господарювання, який отримав таку ліцензію.

При цьому, частиною 4 статті 16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Вказаною нормою Закону №481/95-ВР суб`єкта господарювання зобов`язано подати до відповідного територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право роздрібної торгівлі, копію платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату, для забезпечення можливості здійснення вказаним органом контролю за такою сплатою.

Відповідно до частин 48-49 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Згідно з частиною 50 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Відповідно ч. 51 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що наслідком несвоєчасної сплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право оптової торгівлі пальним є призупинення дії такої ліцензії. Тоді як наслідком несплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право оптової торгівлі пальним протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії є анулювання такої ліцензії.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що розпорядження Державної податкової служби України від 01.09.2020 №770-р/л про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі було прийнято відповідачем на підставі статті 15 Закону №481/95-ВР у зв`язку з несплатою ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" чергового платежу за вказану ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту прийняття Державною податковою службою України розпорядження від 06 липня 2020 року №538-р/л про призупинення дії вказаної ліцензії.

З приводу доводів позивача про порушення відповідачем вимог ст. 15 Закону №481/95-ВР, яке полягає у неотриманні ним розпорядження Державної податкової служби України від 06 липня 2020 року №538-р/л про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 48 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Згідно з частиною 50 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Таким чином процедурі анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію передує процедура зупинення дії такої ліцензії, про що орган, який видав ліцензію, видає відповідне розпорядження. Більш того, підставою для анулювання ліцензії є несплата чергового платежу за ліцензію саме протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Згідно з нормами частини 49 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження.

Зміст вказаних положень статті 15 Закону №481/95-ВР свідчить про те, що моментом призупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є момент одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження про її зупинення, а тому контролюючий орган фактично має право прийняти розпорядження про анулювання дії ліцензії у випадку несплати суб`єктом господарювання чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження про зупинення дії цієї ліцензії.

Відповідно до пунктів 42.1 та 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З приводу направлення ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" розпорядження від 06 липня 2020 року №538-р/л про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі від 04.07.2019 №01141 судом з матеріалів справи встановлено, що вказане розпорядження надсилалось позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, вказаний рекомендований лист повернувся на адресу Державної податкової служби України із зазначенням причини повернення - відправлення не вручене під час доставки, повернення за зворотною адресою:інші причини 29.07.2020, відповідно до роздруківки перевірки статусу відстеження, а тому, з огляду на положення пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, розпорядження від 06 липня 2020 року №538-р/л про призупинення дії ліцензії вважається врученим ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" 29.07.2020.

Для підтвердження вказаних обставин Державна податкова служба України на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 про витребування доказів надала до суду копію конверту, яким вищезазначений рекомендований лист направлявся ТОВ "УКРНАФТОТОВАР", перелік поштових відправлень рекомендованих листів, а також Головне управленні ДПС у Харківській області надало до суду трекінг відстеження вказаного листа з офіційного сайту Укрпошти (а.с.162-163,180).

При цьому, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №825/1109/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже з огляду на вищезазначені приписи закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що дія ліцензії позивача на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з 29.07.2020 року призупинена.

Згідно з частиною 50 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Під час проведення перевірки, на підставі наданих документів та згідно даних Системи електронного адміністрування реалізації пального (акцизних накладних) відповідачем було встановлено факт реалізації позивачем оптових партій пального у період з 01.09.2020 по 24.09.2020, що підтверджується наданими до суду копіями акцизних накладних форми "П" від 01.09.2020 №1010, від 07.09.2020 №1039, від 08.09.2020 №1047, від 24.09.2020 №1166 щодо реалізації пального ТОВ "Навчальний виробничо-дослідний центр "Агротех", ТОВ "Автокараван Плюс", ФГ "Агрослобода", ТОВ "Укрспецавто" (а.с.76-79).

У поясненнях, наданих до суду, позивач зазначає, що розпорядження від 01.09.2020 №770-р/л про анулювання ліцензії він отримав поза межами періоду, за який застосовано санкції (01.09.2020 по 24.09.2020) та у період застосування санкцій з 01.09.2020 по 24.09.2020 ліцензія була чинна.

З приводу цього суд зазначає, що порядок зупинення ліцензії, а потім анулювання, передбачений Законом №481/95-ВР, дозволяє платнику усунути недоліки, але не свідчить про те, що ліцензія в період призупинення її дії є діючою та дозволяє платнику податку здійснювати відповідний вид діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону №481/95-ВР дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Судом встановлено, що розпорядження від 06 липня 2020 року №538-р/л про призупинення дії ліцензії вважається врученим ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" 29.07.2020, тобто, фактично реалізація палива здійснювалась без наявності діючої ліцензії, оскільки на час реалізації пального позивачем дія ліцензії була призупинена. В цей час суб`єкт господарювання не має права здійснювати продаж пального.

Щодо посилань позивача у поясненнях від 09.02.2021 на те, що він не був обізнаний про наявність розпорядження щодо призупинення ліцензії та не міг скористатися правом на поновлення дії ліцензії шляхом сплати чергового платежу за ліцензію до бюджету, суд вважає необґрунтованими, тому що платник фактично був обізнаний про обов`язок вчинити наступний платіж на продовження дії ліцензії, оскільки відповідно до ст. 4 Закону №481/95-ВР ліцензії видаються терміном на п`ять років, а плата за них справляється щорічно. Зазначене розпорядження не є окремою підставою для здійснення плати за ліцензію та неотримання зазначеного розпорядження позивачем, не створює жодних перешкод для платника податку при здійсненні плати за ліцензію на наступний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено щорічний платіж за ліцензію від 04.07.2019 №01141 за період з 04.07.2019 по 04.07.2020. При цьому суд зазначає, що доказів сплати щорічного платежу за ліцензією від 04.07.2019 №№01141 на наступний рік позивачем також не надано. Розпорядження щодо призупинення та анулювання ліцензії є чинними, доказів їх скасування до суду не подано.

Отже позивач оплату ліцензії на наступний рік не вчинив та відповідного розпорядження про призупинення дії ліцензії за адресою реєстрації підприємства не отримав, такі дії позивача щодо несплати чергового платежу за ліцензію та неотримання розпорядження про призупинення дії ліцензії, з 29.07.2020 не можуть свідчити про наявність діючої ліцензії у позивача на право оптової торгівлі паливом та наявності підстав для реалізації палива.

У судовому засіданні представниками позивача також зазначено, що ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" не здійснювалась реалізація палива, а було переміщення товару на оптовий склад.

Щодо даних тверджень позивача суд зазначає, що ТОВ "УКРНАФТОТОВАР" отримало ліцензію від 04.07.2020 №01141 на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі. Листом до Головного управління ДПС у Харківській області позивачем зазначено, що торгівля здійснюється з пересувних акцизних складів DAF НОМЕР_1 напівпричіп НОМЕР_2 , ТАТА НОМЕР_3 . За адресою Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Надії, 15-А зареєстровано акцизний склад.

До матеріалів справи доказів переміщення пального позивачем не надано. Факт реалізації позивачем оптових партій пального у період з 01.09.2020 по 24.09.2020 підтверджується наданими до суду копіями акцизних накладних форми "П" від 01.09.2020 №1010, від 07.09.2020 №1039, від 08.09.2020 №1047, від 24.09.2020 №1166 щодо реалізації пального ТОВ "Навчальний виробничо-дослідний центр "Агротех", ТОВ "Автокараван Плюс", ФГ "Агрослобода", ТОВ "Укрспецавто".

Оскільки судом встановлений факт реалізації позивачем пального у період з 01.09.2020 по 24.09.2020, суд не бере до уваги твердження представників позивача щодо переміщення товару на оптовий склад.

При цьому суд зазначає, що платник податку не здійснивши своєчасно щорічну плату за ліцензію та будучи обізнаними про необхідність здійснення такої плати в силу Закону № 481/95-ВР, до моменту анулювання такої ліцензії та перед здійсненням господарської операції по реалізації палива, мав можливість поновити дію своєї ліцензії автоматично шляхом сплати чергового платежу в силу ст. 3 Закону № 481/95-ВР.

Суд вказує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" (вул. Надії, буд. 15 А, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2021.

Суддя Д.А. Волошин