Справа № 520/15182/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 р. Справа № 520/15182/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 30.12.20 року у справі № 520/15182/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 693 від 1 жовтня 2020 року Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Московського ВП ГУНП в Харківській області в частині, де старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 328 о/с від 20 жовтня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з лав Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області сплатити кошти на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 520/15182/2020 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції прийнято незаконне, необґрунтоване, так як засноване на неналежних недопустимих доказах, вважає, що відповідач, грубо порушуючи конституційне право позивача на працю, незаконно звільнив його з роботи, а суд першої інстанції своїм рішенням санкціював його протиправні дії. Просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 520/15182/2020 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.09.2020 року наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №1748 «Про призначення службового розслідування відносно поліцейського Московського ВП ГУНП в Харківській області» було призначено службове розслідування.

Начальником ГУНП в Харківській області 29.09.2020 року затверджено висновок службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку поліцейським Московського ВП ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», у частині зобов`язання водія не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в частині обов`язку дотримання законів України, поваги та охорони прав і свободи людини, що виразилося в неповазі до прав інших учасників дорожнього руху на безпечне їх пересування; п. 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині зобов`язання неухильно дотримуватися законів України, застосувати відносно поліцейського-водія СЛМТЗ Московського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

01.10.2020 р. наказом ГУНП в Харківській області № 693 до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині порушення законодавства України та Присяги поліцейського.

20.10.2020 р. наказом ГУНП в Харківській області № 328 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 20.10.2020 р. відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 01.10.2020 № 693.

Позивач, не погоджуючись з наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області, звернувся до суду із позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності прийняття відповідачем наказів № 693 від 01.10.2020 р. та № 328 о/с від 20.10.2020 р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Згідно зі ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

З матеріалів справи встановлено, що 29.09.2020 р. начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку поліцейським Московського ВП ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», у частині зобов`язання водія не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в частині обов`язку дотримання законів України, поваги та охорони прав і свободи людини, що виразилося в неповазі до прав інших учасників дорожнього руху на безпечне їх пересування п. 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині зобов`язання неухильно дотримуватися законів України, застосувати відносно поліцейського-водія СЛМТЗ Московського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2020 р. о 00:50 старший сержант поліції ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , у якості пасажирів на передньому сидінні перебував ОСОБА_2 , 1988 р.н., та на задньому сидінні - ОСОБА_3 , 1988 р.н. Під час руху по вул. Гімназійна набережна з боку вул. Університетської у напрямку центру міста, на перехресті з вул. Вернадського (перехрестя з круговим рухом) ОСОБА_1 не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду - бордюр.

Крім того, у висновку зазначено, що 06.09.2020 року з місця події бригадою швидкої медичної допомоги були доставлені до комунального некомерційного підприємства «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» із тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Вказано, що ОСОБА_1 самовільно залишив лікарню.

Згідно попереднього діагнозу лікаря у ОСОБА_1 виявлено ЗЧМТ, СГМ, алкоголь, у ОСОБА_3 виявлено закритий перелом променевої кістки правої кісті, алкоголь.

За фактом ДТП слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, відомості внесені до ЄРДР № 0001390 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно довідки КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» від 10.09.2020 р. № 01-30/1574, ОСОБА_1 був доставлений бригадою екстреної допомоги № 303 до кабінету політравми приймального відділення. Забір крові на вміст етилового спирту крові не проводився. Самовільно залишив приймальне відділення.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , 05.09.2020 р. він, перебуваючи у черговій відпустці за 2020 рік, знаходився у власному гаражі ГК «Автомобіліст», розташованого за адресою: просп. Ювілейний, 64-Б, м. Харків, куди прибули його знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Разом з ними знаходився невідомий йому громадянин. ОСОБА_1 вжив алкогольні напої (горілку, коньяк та пиво). Цього ж дня о 23.00 вказані особи запропонували ОСОБА_1 на його автомобілі відвезти незнайомого громадянина додому. За поясненнями ОСОБА_1 , він передав ОСОБА_6 ключі від автомобіля, оскільки вжив алкогольні напої. При цьому наявність документів на право керування транспортними засобами у ОСОБА_3 старший сержант поліції ОСОБА_1 не перевірив. Вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв ОСОБА_1 заперечив. ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 , ОСОБА_5 - на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_1 сів на заднє сидіння за водієм. На перехресті з вул. Вернадського (перехрестя з круговим рухом) автомобіль під керуванням ОСОБА_7 допустив наїзд на бордюр. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 опинився на передньому сидінні та грудною клітиною і головою вдарився об передню панель приладів автомобіля. Від удару ОСОБА_1 втратив свідомість та прийшов до тями лише у лікарні. Факт самовільного залишення лікарні, а також проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 заперечує. 06.09.2020 з місця ДТП він повернуся додому, де о 09:15 вжив алкогольні напої: лікер - 150 гр. та пляшку пива ємністю 0,5 літра.

Згідно пояснень ОСОБА_3 , 05.09.2020 року біля 22:45 год. він та зокрема ОСОБА_1 знаходились у вищевказаному гаражі позивача. 05.09.2020 ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він разом із ОСОБА_1 05.09.2020 вжив спиртні напої.

Опитані поліцейські Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старші лейтенанти поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , лейтенант поліції ОСОБА_10 , пояснили, що 06.09.2020 вони перебували у складі екіпажу № 2101. Приблизно о 00:35 цього ж дня вони, знаходячись на перехресті вул. Вернадського та просп. Гагаріна м. Харків, відчули гучний звук, характерний для ДТП. Негайно прибули на перехрестя з круговим рухом, де виявили ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , що допустив наїзд на бордюр клумби. У салоні вказаного автомобіля були виявлені три громадянина, два з яких знаходилися у непритомному стані на передніх пасажирському та водійському місцях прижатим до сидінь подушками безпеки, а третій - знаходився на задньому сидінні у шоковому стані. Як пізніше ними було встановлено, що на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_2 , зі слів якого вони дізналися, що за кермом даного автомобіля знаходиться ОСОБА_1 , а на задньому сидінні - ОСОБА_3 . На місце ДТП відразу ними була викликана бригада ШМД. Із салону автомобіля відчувався різкий запах алкоголю та були виявлені повні та пусті пляшки з-під алкоголю. Спільними зусиллями вони дістали водія - ОСОБА_1 із салону автомобіля, так як останній був без свідомості та зажатий подушкою безпеки до водійського місця. Водійські двері були пошкоджені та заблоковані, у зв`язку з цим ОСОБА_1 діставали через задні ліві двері. Після цього вони продовжили здійснювати охорону місця події до приїзду СОГ.

Опитаний лікар-анестезіолог КНП ХОР «ЦЕМД та МК» ОСОБА_11 повідомив, що 06.09.2020 о 00:43 у складі БШМД № 303 здійснив виїзд на місце ДТП на перехресті вул. Гімназійна набережна та Вернадського м. Харкова з круговим рухом. На місці ДТП знаходився автомобіль «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями та екіпаж патрульної поліції. Він підійшов до вказаного автомобіля та побачив у салоні даного автомобіля лише водія, який перебував у непритомному стані, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та був притиснутим до пошкодженої і заблокованої водійської двері. Від поліцейських він дізнався про те, що водієм є ОСОБА_1 , який самостійно не міг рухатися. За результатами огляду пасажирів даного автомобіля, ним було з`ясовано та виявлено, що ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп`яніння, сидів на задньому пасажирському сидінні та внаслідок ДТП отримав травму правої руки; ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння під час ДТП сидів на передньому пасажирському сидінні та будь-яких травм не отримав. З метою надання кваліфікованої меддопомоги сумісними зусиллями лікарів та поліцейських через задні ліві двері автомобіля був евакуйований ОСОБА_1 та транспортований на ношах до карети ШМД, до якої сів ОСОБА_3 . Вказаних постраждалих осіб було направлено до лікарні. У кареті ШМД під час слідування до лікарні ОСОБА_1 прийшов до тями та підтвердив факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння ДТП.

Опитаний оперуповноважений ВКП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_12 пояснив, що 06.09.2020 р., знаходився на добовому чергуванні у лікарні. Швидкою медичною допомогою до приймального відділення лікарні були доставлені ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . У ході медичного огляду ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння поводив себе з лікарями агресивно та неадекватно. Через деякий час ОСОБА_1 самостійно залишив лікарню.

Таким чином, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає в порушенні вимог абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», у частині зобов`язання водія не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; Присяги поліцейського в частині обов`язку дотримання законів України, поваги та охорони прав і свободи людини, що виразилося в неповазі до прав інших учасників дорожнього руху на безпечне їх пересування; п. 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині зобов`язання неухильно дотримуватися законів України.

За таких обставин, позивачем вчинено дисциплінарний проступок, обставини якого було встановлено під час проведення службового розслідування.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

01.10.2020 року наказом ГУНП в Харківській області № 693 до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині порушення законодавства України та Присяги поліцейського.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 328о/с від 20.10.2020 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 20.10.2020 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 01.10.2020 № 693.

Довід апеляційної скарги про те, що скоєння ДТП відбулося під час законної відпустки позивача, коли він ніяких функцій поліцейського не виконував, колегія суддів не приймає, оскільки з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків та в неробочий час, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до п. 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцяперебування.

Згідно п. 2 Правил етичної поведінки поліцейських метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до положень розділу IV п.3 Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час, зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що подібні випадки негативно впливають на авторитет в суспільстві, як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Також, колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги, що як службовим розслідуванням так і оспорюваним рішенням суду першої інстанції ніякими об`єктивними даними не обгрунтовано алкогольне сп`яніння позивача на момент ДТП, оскільки ця обставина, підтверджена висновками службового розслідування та суду першої інстанції, позивачем належними і допоміжними доказами не спростовано.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач довів законність та обґрунтованість оспорюваного наказу, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, в порушення вимог ч.1 ст.77 КАС України, не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та доводи апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи наявність встановлених під час розгляду судом справи фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Закону України "Про Національну поліцію", а також недотримання позивачем службової дисципліни та присяги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів № 693 від 1 жовтня 2020 року та № 328 о/с від 20 жовтня 2020 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносно частини позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги є похідними вимогами від позовних вимог про скасувати наказ про звільнення позивача з лав Національної поліції України, тому задоволенню також не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 520/15182/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 520/15182/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 02.04.21 р.