Справа № 580/4942/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року справа № 580/4942/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

представника позивача - Кушнір А.С. (за ордером),

представника відповідача - Дубиновської А.О. (за довіреністю),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанови і припису,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Держпраці у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- постанову від 07.10.2020 №ЧК-564/374/АВ/ТД-ФС-38 про накладення штрафу;

- припис від 01.10.2020 №ЧК-564/374/АВ-П про усунення виявлених порушень.

Позов мотивовано тим, що спірні рішення прийняті з огляду на допуск до роботи без укладення трудового договору ОСОБА_2 на посаду бармена та ОСОБА_3 на посаду посудомийки.

Водночас, за місцем перевірки та провадження позивачем господарської діяльності також здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_4 , який наказами від 16.09.2020 прийняв на роботу вищевказаних осіб, уклавши трудовий договір. Отже, на момент перевірки усі особи, що перебували на місці її проведення були працевлаштовані, що не враховано відповідачем. Крім того вказано на недоліки документів, на підставі яких здійснено перевірку позивача, що має наслідком її безпідставність. Також, спірний припис винесений без урахування пояснень позивача.

Ухвалою суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 20.11.2020 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення за постановою управління Держпраці у Черкаській області від 07.10.2020 №ЧК-564/374/АВ/ТД-ФС-38 у виконавчому провадженні №63631240 до набрання законної сили рішенням суду у справі №580/4942/20.

03.12.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що за наслідками інспекційного відвідування 16.09.2020 засобами відеотехніки зафіксовано факт перебування за адресою здійснення позивачем господарської діяльності трьох працівників: ОСОБА_2 , який виконував роботу бармена, ОСОБА_5 , яка виконувала роботу офіціанта та ОСОБА_3 , яка виконувала роботу посудомийки.

На вимогу службових осіб позивача про надання у строк до 17.09.2020 документів щодо працевлаштування вказаних осіб, позивач надала документи щодо прийняття на роботу ОСОБА_5 . Водночас документів щодо працевлаштування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надано, у зв`язку з чим, за допуск позивачем до роботи осіб без укладення трудового договору застосований спірний штраф та винесена вимога.

Відповідач зазначає, що прийняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на роботу ФОП ОСОБА_4 та повідомлення про це податковий орган відбулось 16.09.2020 о 21 год. 18 хв., тобто після закінчення заходу інспекційного відвідування. Отже, на час його здійснення вказані особи працевлаштовані не були.

Також відповідач у відзиві наголосив, що перевірка проведена відповідно до норм чинного законодавства України та за наявності належної підстави, а під час складення за її наслідками спірних постанови та припису враховані усі заперечення та пояснення позивача.

23.12.2020 позивач подала суду відповідь на відзив, в якому окрім викладених у позовній заяві доводів посилалась на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 30.10.2020 у справі №692/1031/20, якою закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того наголошує, що під час розгляду справи №692/1031/20 суд допитав в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що вони виконують роботи на ФОП ОСОБА_4 . Тому просила задовольнити позов.

29.12.2020 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому окрім зазначених у відзиві обґрунтувань зазначив, що не зважаючи на постанову місцевого суду про закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку та дійти власних висновків щодо правомірності спірних рішень. З цього приводу посилається на постанову Верховного Суду від 10.01.2019 №804/6947/15.

Ухвалою від 12.01.2021 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 06.08.2020 суд продовжив на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, оцінивши заявлені доводи сторін, суд встановив таке.

15.09.2020 начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Г. Гучер подано першому заступнику управління Держпраці у Черкаській області І. Щербатій службову записку щодо виявлення стосовно позивача розбіжностей між фактичною чисельністю працівників та показниками кількості застрахованих осіб за даними Пенсійного фонду.

У зв`язку з цим, наказом управління Держпраці у Черкаській області від 15.09.2020 №689-Н доручено провести інспекційне відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

15.09.2020 головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Черкаській області Шевченко М.В. та Яворському В.А. видано направлення №680 на проведення інспекційного відвідування позивача з 16.09.2020 до 29.09.2020.

Відповідно до вказаного наказу та направлення службовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування позивача за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Під час інспекційного відвідування вищевказаними службовими особами відповідача складено вимогу від 16.09.2020 про надання у строк до 09 год. 00 хв. 17.09.2020 позивачем документів щодо її господарської діяльності.

За результатами інспекційного відвідування 23.09.2020 складено акт №ЧК-564/374/АВ, яким встановлено порушення вимог ст.24 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП) та постанови КМУ від 17.06.2015 №413, що виразилось у допуску позивачем до роботи двох працівників без укладення трудового договору та повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу.

01.10.2020 інспектором праці Шевченко М.В. винесено припис від 01.10.2020 №ЧК-564/374/АВ-П про усунення у строк до 21.10.2020 виявлених порушень.

07.10.2020 заступник начальника управління Держпраці у Черкаській області Жаркова М.В. прийняла постанову 07.10.2020 №ЧК-564/374/АВ/ТД-ФС-38 про накладення на позивача штрафу в сумі 100000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними приписом та постановою, позивач звернулась в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення спору суд врахував, що відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено абз.3 ч.1 ст.265 КЗпП та становить десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З огляду на виявлення факту допуску позивачем до роботи 2 осіб без укладення трудового договору до неї застосований штраф у сумі 100000,00 грн. (30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 2020 рік*2).

Суд врахував, що у спірних правовідносинах виявлено факт допуску позивачем до роботи бармена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи посудомийки.

Так, згідно з ч.3 ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 №413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізовує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Свої повноваження Держпраці реалізовує через утворенні постановою КМУ від 11.02.2015 №100 територіальні органи, до яких, зокрема, віднесено Головне управління Держпраці у Черкаській області.

Отже, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Черкаської області.

З огляду на викладене, суд врахував, що Державна служба України з питань праці під час здійснення інспекційного відвідування керується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295).

Суд врахував, що перелік підстав для проведення інспекційного відвідування визначений п.5 Порядку №295.

Зокрема, на підставі підп.3, 5 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться:

- за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

- за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Як установлено судом наказ відповідача від 15.09.2020 №689-Н щодо проведення інспекційного відвідування позивача прийнятий з огляду на отримання службової записки від 15.09.2020 начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Г. Гучер щодо виявлення стосовно позивача розбіжностей між фактичною чисельністю працівників та показниками кількості застрахованих осіб за даними Пенсійного фонду.

З огляду на викладене, суд вважає, що інспекційне відвідування позивача призначене за наявності законних підстав, а протилежні доводи позивача є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, наказ відповідача від 15.09.2020 №689-Н не є предметом цього спору і доказів його скасування суду не надано.

Згідно з п.6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На підставі пунктів 19-20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Отже, оформлення результатів інспекційного відвідування здійснюється за наслідками отриманої інформації про порушення законодавства про працю, а також на підставі наданих суб`єктом господарювання документів.

Для вирішення спору суд врахував, що під час проведення інспекційного відвідування службовими особами контролюючого органу встановлено порушення норм ст. 24 КЗпП, що полягають у допуску до роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору.

Оцінюючи доводи позивача, що вказані особи були 16.09.2020 прийняті на роботу ФОП ОСОБА_4 , суд врахував таке.

17.09.2020 ФОП ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_2 трудовий договір №1 про прийняття останнього на посаду кухонного працівника.

Також 17.09.2020 ФОП ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_3 трудовий договір №2 про прийняття її на роботу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до на посаду кухара.

16.09.2020 ФОП ОСОБА_4 сформовано повідомлення до податкового органу про прийняття вказаних осіб на роботу із 17.09.2020.

Згідно з даними квитанції №2 вказане повідомлення доставлено в електронному вигляді ГУ ДПС у Черкаській області 16.09.2020 о 21 год. 18 хв.

Зважаючи, що інспекційне відвідування позивача за місцем здійснення її господарської діяльності ( АДРЕСА_1 , кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1») проведене 16.09.2020, що підтверджується вимогою про надання документів від 16.09.2020 та показами допитаних у судовому засіданні під кримінальну відповідальність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з огляду на дату укладення вищевказаних договорів (17.09.2020) та час подання відповідного повідомлення орган ДПС (16.09.2020 о 21 год. 18 хв., тобто у позаробочий час), суд дійшов висновку, що станом на час інспекційного відвідування вказані особи не були працевлаштовані у ФОП ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 одночасно з позивачем в кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1».

При цьому, ним здійснюється діяльність, пов`язана із торгівлею продуктами харчування, а позивачем - торгівля напоями та тютюновими виробами (робота бару). Вказані обставини також підтверджені позивачем у позовній заяві та не є спірними.

Допитані у судовому засідання в якості свідків службові особи відповідача, які безпосередньо здійснювали вищевказане інспекційне відвідування позивача, Шевченко М.В. та Яворський В.А. пояснили, що інспекційне відвідування безпосередньо було здійснене 16.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 у кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У судовому засіданні допитаний під кримінальну відповідальність ОСОБА_2 пояснив, що станом на час перевірки (16.09.2020) стажувався другий день у кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» барменом, що, на переконання суду, свідчить про виконання ним трудової функції на користь позивача.

Крім того, допитана у судовому засіданні під кримінальну відповідальність в якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що 16.09.2020 виконувала роботу посудомийки на прохання ОСОБА_5 , яка працевлаштована за трудовим договором у позивача.

Вказані показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються також відеозаписом інспекційного відвідування, копія якого наявна у матеріалах справи.

Право інспекторів праці фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки передбачено підп.6 п.11 Порядку №295.

З огляду на сукупність досліджених доказів, суд дійшов висновку, що факт виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 трудової функції під час здійснення позивачем господарської діяльності підтверджений.

Оскільки доказів укладення трудових договорів з ними, як того вимагає ст.24 КЗпП, суду не надано, суд дійшов висновку про підтвердження факту допуску позивачем до роботи без укладення трудового договору вказаних осіб.

Посилання позивача на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 30.10.2020 у справі №692/1031/20, якою закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.41 КУпАП є видом адміністративної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

При цьому, предметом цього спору є правомірність застосування до позивача штрафу передбаченого абз.3 ч.1 ст.265 КЗпП.

Отже, наведена санкція не є видом адміністративної відповідальності, а правовідносини щодо накладення зазначеного штрафу не регулюються нормами КУпАП. Тому є різними видами відповідальності, за що передбачені відмінні санкції.

Крім того, згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 у справі №804/6947/15 обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили, не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Такий правовий підхід був закріплений у новій редакції КАС України, яка дії з 15 грудня 2017 року, відповідно до частини сьомої статті 78 якого, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Тому суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не впливає на встановлені судом у цій справі факти порушення позивачем вимог трудового законодавства та, як наслідок, застосування штрафу відповідно до абз.3 ч.1 ст.265 КЗпП.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, встановлених ст.265 КЗпП, передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509.

На підставі п.2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Суд врахував, що вказаних вимог під час прийняття спірного рішення відповідачем дотримано.

Доводи позивача про неврахування її пояснень під час прийняття спірних рішень спростовуються листом відповідача від 30.09.2020 №7432/01-10/7245 «Про розгляд заперечень до акту інспекційного відвідування».

Стосовно посилання позивача на недоліки документів, на підставі яких здійснено перевірку позивача, зокрема зазначення у направленні на перевірку адресу реєстрації позивача, а не місце її здійснення, суд врахував правову позицію Верховного Суду у постанові від 13.06.2019 у справі №804/4768/18, що обов`язкова для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Верховний Суд у вказаному рішенні наголосив, що будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у сфері використання найманої оплачуваної праці. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист інтересів працівників у процесі реалізації ними конституційного права на працю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що під час прийняття спірної постанови та припису відповідач діяв у межах, у порядку та у спосіб, передбачені вимогами чинного законодавства України.

Тому оскаржувані рішення є правомірними та не підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору і не надала доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Оскільки судом задоволено заяву позивача про забезпечення позову, відповідно до ч.6 ст.157 у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - управління Держпраці у Черкаській області (18001, м.Черкаси, б-р Шевченка, буд.205, ).

Повне судове рішення виготовлено 02.04.2021.

Суддя О.А. Рідзель