Справа № 464/619/21
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/619/21
пр.№ 2-а/464/35/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2021 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Бенцак А.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №464/619/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить зупинити дію постанови УПП у Львівській області ЕАМ №3273329 від 12.10.2020 про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, визнати її протиправною та скасувати.

В обгрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням, оскільки його було зупинено для перевірки документів, вважав, що така підстава зупинки є неправомірною, однак, щоб уникнути конфлікт позивач надав водійське посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Після перевірки документів, такі були йому повернені та він поїхав, постанова не складалася. Постанову не отримував, 14.01.2021 на його адресу АДРЕСА_1 надійшов лист з Сихівської ВДВС з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №64076098 від 11.01.2021. Вважає, що відповідач не мав підстав для перевірки поліса страхування згідно п.21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також зазначив, що не вчиняв адміністративного правопорушення, а відповідачем не було представлено доказів його вчинення.

Ухвалою Сихівського районнго суду м. Львова від 29.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив такий задовольнити з мотивів викладених у ньому.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, а тому, суд вважає, за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як видно з оскаржуваної постанови серії ЕАМ №3273329 від 12.10.2020, така винесена відносно позивача з приводу того, що останній 12.10.2020 о 10 год. 19 хв. на західній об`їздній дорозі м. Львова в с. Холодновідка в денну пору доби за межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла фар та керував транспортним засобом без страхового поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних трансопртних засобів, чим порушив п.2.1г ПДР України. Накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 255 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачі жодних допустимих доказів, які встановлювали б факт порушення позивачем ПДР України, не надали, не спростували наведених позивачем обставин та не довели його винуватість у даному адміністративному правопорушенні.

Відповідальність передбачена ч.1 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.п. 2.1. ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, за наведеного вбачається, що працівник поліції мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону № 1961-IV, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Отже, право для витребування полісу працівниками поліції у водія транспортного засобу виникає у разі порушення правил дорожнього руху, однак докази такі відсутні, тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не має.

Покликання позивача на те, що контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідаьності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколі щодо порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо- транспортної пригоди до уваги не береться, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, внесено зміни в правові норми Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема доповнено ст.258 КУпАП частиною 2, відповідно до якої визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режим. Крім цього відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, відповідно до якої передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У позовній заяві позивач просив зупинити дію постанови серії ЕАМ №3273329 від 12.10.2020 та визнати її протиправою.

Однак, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже за навденого, в повноваження суду не входить зупинення дії постанови та визнання її протиправною, тому в частині задоволення цих вимог слід відмовити.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про своєчасне отримання позивачем оскаржуваної постанови, а тому наявні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Постанову серії ЕАМ № 3273329 від 12.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 у виді штрафу розміром 425 грн скасувати, провадження у справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , м.Львів, вул.Перфецького, 19

Суддя Мичка Б.Р.