Справа № 686/23183/20
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/23183/20

Головуючий у 1-й інстанції: Чевилюк З.А.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

01 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У вересні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2020 року щодо притягнення його до відповідальності за статтею 152 КУпАП, посилаючись на те, що постанова є неправомірною з підстав повторного його притягнення до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутня викладена суть правопорушення. Відповідачем не представлено ніяких доказів на обґрунтування підставності притягнення до відповідальності.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови №11-МД адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради від 08 вересня 2020 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, 13 серпня 2020 року інспектором ХКП "Муніципальна дружина" Лебідь В.Д. складено протокол на ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП.

За наслідками розгляду протоколу адміністративною комісією 25 серпня 2020 року було винесено постанову про закриття провадження по даній справі за частиною 1 статті 247 КУпАП.

Згодом, 26 серпня 2020 року інспектором ХКП "Муніципальна дружина" Лебідь В.Д. повторно складено протокол про адміністративне правопорушення, яке виявлено 26 серпня 2020 року по вул. Свободи, 1, м. Хмельницький розміщення відкритого майданчика для харчування з порушенням вимог розміщення відкритих майданчиків для харчування на території м. Хмельницького, чим порушено пункти 3.4.1.7., 3.5.4. Правил благоустрою території міста Хмельницького, та здійснено адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність відповідно до статті 152 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу 26 серпня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2020 року, якою у відповідності до статті 152 КУпАП за порушення пунктів 3.4.1.7., 3.5.4. Правил благоустрою території м. Хмельницького накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів з проханням скасувати дану постанову.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що мав місце факт триваючого правопорушення у діях позивача та відсутнє повторне притягнення до відповідальності за одне й теж саме правопорушення.

Суду не представлено та не здобуто в судовому засіданні будь-яких доказів на підтвердження відсутності вини позивача у інкримінованому порушенні та не доведені суттєві процесуальні порушення зі сторони відповідача, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року, ухвалити нове рішення, яким постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги представник зазначає про те, що докази, представлені відповідачем не є допустимими та належними, тому що відповідач посилається на фото від 13 серпня 2020 року 11:23 год., яке нібито здійснено за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вважає, що поданий аркуш не може бути належним та допустимим доказом по справі, оскільки датою інкримінованого правопорушення є 26 серпня 2020 року або інша дата (оскільки протокол містить виправлення), а також у зв`язку із тим, що на даному фотозображенні відсутня будь-яка інформація щодо особи, яка його зробила.

Також апелянт звертає увагу, що відповідно до наданого доказу та проколу стає незрозумілим, коли саме сталося інкриміноване порушення 26, 13 чи 28 серпня 2020 року.

Крім того, позивач вважає, що в порушення статті 61 Кодексу України та частини 8 статті 247 КУпАП його притягнуто до відповідальності за одне і те саме правопорушення вдруге.

Позивач зазначає, що згідно статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення має містити зокрема місце та час вчинення правопорушення, однак протокол №002308 не містить чіткої дати вчинення правопорушення, оскільки вказана дата містить виправлення, відтак позивач стверджує, що протокол, який містить виправлення сам по собі є нікчемним документом, адже згідно п.п. 2.2 Наказу Уповноваженого ВРП з прав людини від 16 лютого 2015 року №3/02-15 в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу.

Більше того, апелянт звертає увагу суду, що за текстом протоколу додатків до нього не має, відповідно адміністративна комісія прийняла свою постанову від 08 вересня 2020 року №11-МД лише на підставі протоколу без будь-яких доказів.

Окрім того, оскільки даний протокол був направлений по пошті, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 відмовився від підписання даного протоколу та його отримання.

Також апелянт зазначає, що протокол не містить положень (із наведенням їх змісту) конкретного нормативно-правового акту, який було порушено, а лише зазначені пункти Правил благоустрою території м. Хмельницького.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 3.4.1.7. "Правил благоустрою території міста Хмельницького" розміщення відкритих майданчиків для харчування здійснюється відповідно до Порядку розміщення відкритих майданчиків для харчування біля закладів ресторанного господарства в м. Хмельницькому.

Громадянам, керівникам та відповідальним особам, призначеним керівниками, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, фізичним особам-підприємцям, у тому числі орендарям приміщень в сфері благоустрою території міста забороняється: самовільно встановлювати на міській території малі архітектурні форми, тимчасові споруди (кіоски, павільйони, пересувні тимчасові споруди, лавки-автопричепи, трейлери, відкриті майданчики для харчування тощо), збільшувати у встановлених площу.

Демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд та тимчасових конструкцій здійснюється відповідно до Порядку демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та тимчасових конструкцій, який затверджений рішенням міської ради (п. 3.5.4.).

Так, статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина 2 статті 254 КУпАП).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина 2 статті 256 КУпАП).

Згідно частини 3 статті 256 КУпАП передбачено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частини 4 статті 256 КУпАП).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2020 року вбачається, що в ньому міститься відмітка про відмову позивача від підпису протоколу та від роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП та положеннями статті 63 Конституції України. В той же час, даний протокол був направлений позивачу засобами поштового зв`язку.

З огляну на вищезазначене можливо зробити висновок про те, що всупереч вимогам статей 254-256 КУпАП уповноваженою посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка вчинила правопорушення, що суперечить нормам законодавства.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, із долучених доказів до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2020 року, а саме фотознімків вбачається, що вони здійснені 13 серпня 2020 року о 11:23 год., тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2020 року містяться відомості про те, що правопорушення було здійснено 26 серпня 2020 року о 9 годині.

З чого можливо зробити висновок про те, що уповноваженою особою безпосередньо на підставі попереднього протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2020 року, провадження у якому закрито, винесено новий протокол із долученням до нього доказів, які приєднувалися до протоколу від 13 серпня 2020 року.

Зазначені докази є недопустимими у контексті правопорушення, яке вміняється позивачу як таке, що скоєно 26.08.2020 року.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що представлені відповідачем докази не є допустимими та належними, адже відповідач посилається на фото від 13 серпня 2020 року 11:23 год., однак вказує, що правопорушення було здійснено 26 серпня 2020 року о 9 год.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вказане правопорушення.

Враховуючи наведене вище, аналізуючи вказані норми права з цього питання, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Таким чином, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради при винесенні оспорюваної постанови не діяла в межах чинного законодавства, інкриміноване правопорушення не знайшло свого підтвердження наданими доказами, протокол про адміністративне правопорушення було складено без дотримання вимог статті 256 КУпАП, в зв`язку з чим він не міг бути належним доказом вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради №11-МД від 08 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному прав, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його винесення та фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Факт правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

В той же час суд відхиляє доводи позивача про неможливість внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згаданий позивачем порядок визначає механізм складання уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - уповноважені особи) протоколів про адміністративні правопорушення, що передбачено статтями 188-39, 188-40 та 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не визначає порядку складання протоколів уповноваженими особами відповідача. Аналогічні інструкції, які регламентують порядок складання протоколів про адміністративні правопорушення іншими спеціально уповноваженими суб`єктами, також регулюють діяльність виключно цих суб`єктів.

Крім того, у всіх згаданих документах мова йде про те, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений. Тобто це означає, що виправлення чи додаткові записи можуть вноситись але до моменту підписання протоколу особою, щодо якої він складений.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради №11-МД від 08 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 квітня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.