Справа № 200/2664/21-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

05 квітня 2021 р. Справа №200/2664/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 11.02.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 11.02.2021 року.

17 березня 2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02 квітня 2021 року, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 11.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення адвокатської діяльності на 2 місяці, для чого зупинити дію даного рішення та заборонити Кваліфікаційно - дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області вчиняти будь-які дії з реєстрації відомостей про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вказаним рішенням до розгляду заяви позивача по суті.

Заява вмотивована тим, що рішенням кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 11.02.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на два місяці. Цим же рішенням позивача зобов`язано пройти спеціалізоване додаткове підвищення кваліфікації з питань адвокатської етики у Вищій школі адвокатури НААУ.

Позивач зазначає, що на теперішній час, за його участю є кримінальні, адміністративні, господарські та цивільні справи.

Оскільки спірне рішення відповідача є діючим, то на даний час ОСОБА_1 не має можливості здійснювати адвокатську діяльність, що є єдиним джерелом його доходу. Оскаржуване позивачем рішення фактично позбавляє його, як адвоката, вчиняти жодні дії, пов`язані з наданням правової допомоги відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивачем також зазначено, що при розгляді його клопотання про забезпечення позову, необхідно врахувати й те, що не тільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, а також права та інтересам особам, інтереси, яких ОСОБА_1 представляє у судах різних інстанцій.

Отже, ОСОБА_1 вважає, що є всі законні підстави за забезпечення його позову, оскільки його не застосування вже на даний час істотно ускладнило чи унеможливило поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів як позивача, а також його клієнтів.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

05 квітня 2021 року, на адресу суду, від третьої особи надійшло заперечення на клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ОСОБА_2 , зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 на даний час хворий на COVID-19, а отже посилання адвоката ОСОБА_1 , на те що він зараз позбавлений можливості надавати правову допомогу його клієнтам, приймати участь у судових засіданнях за кримінальними, цивільними, адміністративними, господарськими справами, яке може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, повністю спростовується його хворобою на COVID-19, що унеможливлює здійснення ним будь-якої правової допомоги, приймання ним участі в якості адвоката в будь-якому судовому засіданні. У зв`язку з тим, що на теперішній час, ОСОБА_1 у зв`язку із хворобою, заборонено надавати будь-яку правову допомогу, приймати участь в жодній справі, які ним були перелічені в клопотанні, лікування якого за тривалістю згідно Протоколу надання медичної допомоги для лікування короновірусної хвороби (COVID-19), становить 14 діб. На підставі даної хвороби ОСОБА_1 повинен бути ізольований у лікувальному закладі із закритою формою лікування, або знаходиться на самоізоляції (обсервації) з повідомленням його місце знаходженням. Тобто на момент закінчення зазначеного лікування, якщо врахувати, що дане лікування ОСОБА_1 буде закінчено через 14 діб, то його покарання у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 2 місяці згідно рішення КДКА Донецької області від 11.02.2021 року вже буде відбуте.

Крім того, третьою особою зазначено, що у разі задоволення судом клопотання позивача про забезпечення позову, це жодним чином не відновить повноваження адвоката ОСОБА_1 на підставі того, що він вже внесений до ЄРАУ відомостями вказано про припинення права на заняття адвокатською діяльністю згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 11.02.2021 року по 11.04.2021 року на підставі рішення КДКА Донецької області від 11.02.201 року та відбуває зазначене дисциплінарне стягнення (покарання) згідно п. 60 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, а жодні дії КДКА Донецької області щодо вчинення будь-які дії з реєстрації відомостей про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вказаним рішенням до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 по суті буде заборонено. Тобто, жодних дій щодо видалення з ЄРАУ відомостей про припинення права на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1 згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 11.02.2021 року по 11.04.2021 року, на підставі рішення КДКА Донецької області від 11.02.2021 року, адвоката ОСОБА_1 за допомогою КДКА вже буде неможливим.

Отже, ОСОБА_2 вважає, що в разі задоволення клопотання ОСОБА_1 , на підставі п. 60 Положення, жодним чином не надасть можливість позивачу продовжувати свою адвокатську діяльність до закінчення строку дисциплінарного стягнення відповідно до рішення КДКА Донецької області від 11.02.2021 року. Крім того, у разі задоволенні судом вказаного клопотання, вимогу з приводу заборони зупинення дії рішення КДКА Донецької області від 11.02.2021 року та заборони КДКА Донецької області вчиняти будь-які дії з реєстрації відомостей про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вказаним рішенням до розгляду позовної заяви позивача по суті, не поновить повноваження адвоката ОСОБА_1 до закінчення строку даного рішення на підставі того, що КДКА Донецької області не наділене будь-якими повноваженнями щодо вчинення будь-яких дій з реєстрації відомостей про притягнення жодного адвоката, чим підтверджується п. 9 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підставі вищевикладеного, третя особа вважає, що у разі задоволення клопотання позивача, це не вчинить будь-яких юридичних наслідків, а рішення суду за своєю природою буде формальним та ілюзорним для позивача, а тому просить суд в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовити.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Проаналізувавши встановлені обставини та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як передбачено ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Отже, виходячи з вищенаведеного забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року № 826/16365/17.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» роз`яснено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Тобто, необхідною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову є одна з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, або необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення; а також наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог, розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, виходячи із принципу співмірності заявлених вимог із заявленим заходом забезпечення позову, суд доходить висновку про відмову в задоволенні даної заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що Перший апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 09 березня 2021 року у справі № 200/11609/20-а, прийшов до висновку, що метою забезпечення адміністративного позову є захист прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів. Відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову покликане своєчасно унеможливити настання негативних та непоправних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів. Тобто, невідворотність наслідків означатиме, що спірні правовідносини не зможуть існувати в майбутньому у первісному вигляді у випадку незастосування заходів забезпечення позову.

Суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову. Також, суд має вказати мотиви, які слугували причиною постановленню ухвали про забезпечення позову, зокрема, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, оскільки фактично метою звернення заявника до суду із заявою про забезпечення позову, є зупинення дії дисциплінарного стягнення, законність чи протиправність накладення якого є предметом дослідження за результатами окремого судового розгляду, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 150-154, 160, 165, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 11.02.2021 року - відмовити.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.М. Тарасенко