Справа № 520/14548/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 р. Справа № 520/14548/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., повний текст складено 14.12.20 року) по справі № 520/14548/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська питна компанія - Арматура"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська пивна компанія - Арматура" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому з просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.09.2020 №UА807000/2020/001386/2 Слобожанської митниці Держмитслужби та

- визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобах комерційного призначення від 17.09.2020 №UA807180/2020/00885.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство при здійсненні митного оформлення товару надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість Митниця в порушення норм МК України безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товару, імпортованого позивачем.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807000/2020/001386/2 від 17.09.2020, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807170/2020/00885 від 17.09.2020.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Державної митної служби України на користь ТОВ "Українська пивна компанія - Арматура" судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Слобожанська митниця Держмитслужби (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 52-55, 58, 64, Митного кодексу України, ст.ст. 2, 90, ч.3 ст. 242, ч. 4 ст. 246 КАС України.

Зазначає про невідповідність висновку суду першої інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку контролюючого органу, полягають у безпідставному визначенні позивачем митної вартості товару за ціною договору, з огляду на те, що надані документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не надано договори із третіми особами. Також зазначає, що під час декларування спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів. У результаті порівняння задекларованого товару з рівнем митної вартості ідентичних товарів , оформлених ТОВ " Українська пивна компанія -Арматура" по митним деклараціям від 15.05.2020 та 30.06.2020 , де постачальником товару також є UBC Logistyka Trans Sp. z о. о.», (Республіка Польща ), встановлено, що фактурна вартість деяких артикулів по товарам 9 та 15 зменшилася: товар 9 артикул DM3405741-01/6-G вартість 445,23 EUR/шт, була 581,22 EUR/шт; товар 15 артикул XGVR026 вартість 6,25 EUR/шт, була 6,39 EUR/шт, при цьому відсутнє обґрунтування зменшення вартості цих цін. Також, оскільки контракт, за яким ввозився товар, є непрямим , проте позивачем не надано жодних відомостей щодо вартості товарів , наданої саме виробником, а також договору із третіми особами, пов`язаними із договором про поставку товарів. Також зазначає, що умовами контракту визначено оплата кожної партії 100%, проте позивачем не надано платіжного документа, що стосується товару, що підтверджується відсутністю в графі 44 реквізитів документу за кодом " 2001". Наданий позивачем платіжний документ від 18.03.2020 не містить ідентифікаційних ознак товару, за який була проведена оплата на суму 150 855,05 EUR.

Отже, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви, надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення, проте судом першої інстанції не надано оцінки доводам відповідача, що призвело до невірного вирішення справи.

Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про правомірність оскаржуваного рішення та необґрунтованість позовних вимог.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 04.09.2020 позивач здійснював митне оформлення в режимі імпорту товарів по 15 позиціям, зокрема

-товар № 9 "клапан редукційний для підтримки тиску, виготовлений з нержавіючої сталі, без фільтрів або мастильних пристроїв. Використовується в харчовій промисловості. DM3405741-01/16-G Редукційний клапан тисту DN25, нержавіюча сталь / з ущільненням із матеріалу EPDM, вхідний тиск: макс. 8 бар, вихідний тиск:0,5-3 бар. Зварювальні кінці згідно стандарту DIN11850-R2 з підключенням анометру, патрубок - 1 шт. DK330308086.";

- товар №15 " ущільнення з вулканізованої, непористої гуми для деталей трубопроводів, насосів харчової промисловості: XTSC101X Ушільнення поршня для гомогенізатора - 6 шт. Виробник: Interpump Group S.p.A. Торгівельна марка: немає даних, Країна виробництва: ІТ".

Продавцем товару відповідно до контракту №А-034 від 01.05.2012 є компанія «UBC Logistyka Trans Sp. z о. о.», (Республіка Польща ).

За пунктом 2.4 контракту загальна сума контракту складає 300 000 євро. Загальна сума визначається сумой, встановленою в Додатках ( специфікаціях) до контракту (а.с. 13-14).

Оплата товару по контракту проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця на підставі виставленого інвойсу в адрес покупця. Умови оплати узгоджуються в додатках (специфікаціях) до Контракту, які є невід`ємною його частиною (п.4.1 Контаркут).

За умовами пункту 1.1 специфікації № 52 від 28.08.2020 до Контракту предметом постачання є кулькові клапани редукційний для підтримки тиску, голковий вентель, відсічні клапани, дискові зворотні клапани, фільтри, клапани з пневматичним приводом, компенсатори, редукційні клапани тиску, манометри, запобіжні клапани, ущільнення поршня для гомогенізатора, кільце на загальну суму 26 588,99 євро. Умови поставки товару FCA Биков (Польща) зі складу продавця. Виробником та постачальником є END -Armaturen GMBH KG. (Німетчина) . Оплата за цією специфікацією здійснюється - 100% . (а.с. 129-41).

ТОВ ««Українська пивна компанія - Арматура»» до митного оформлення подано митну декларацію № UA807170/2020/045169 від 04.09.2020 разом з документами на товар, що поставляється в Україну.

З підстав спрацювання системи ризиків , згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження розрахованої митної вартості товарів.

На вимогу митного органу позивачем надано лист- пояснення від 09.09.2020, лист - відповідь стосовно оплати товарів від 08.09.2020, копії платіжного доручення від 18.03.2020, копії а також довідку Головного управління статистики від 14.05.2012, договору перевезення від 08.10.2019, рахунки-фактури на перевезення від 03.09.2020, прайс-лист постачальника від 02.04.2020, митну декларацію країни відправлення, СМR на перевезення товару.

17.09.2020 митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA807180/2020/00885 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/001386/2 , яким визначено митну вартість, виходячи із ціни товару 6,46 євро/кг, із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (а.с. 8-10).

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про рішення про коригування митної вартості та картка відмови прийняті необгрунотовано.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування .

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин 1 та 2 статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товару здійснювалось позивачем за основним методом (ціною контракту від 01.05.2012 № A -034 та специфікації № 52 від 28.08.2020 до нього).

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію № UA807170/2020/045169 від 04.09.2020 на товар, що поставляється в Україну, а також :-Контракт № А-034 від 01.05.2012р. із додатковими угодами; - Специфікацію №52 від 28.08.2020р.;-рахунок Invoice №FV/2/09/2020/MAG від 03.09.2020р.;- довідку про транспортні витрати б/н від 03.09.2020р.;- лист-відповідь на запит вих. №13 від 09.09.2020р.;- лист-відповідь стосовно проведеної оплати придбаних товарів б/н від 08.09.2020р.; - коії платіжного доручення №946 від 18.03.2020р.;- довідки Головного управління статистики АА №593159 від 14.05.2012р.;- договору на перевезення № 08101/19 від 08.10.2019р.; - рахунку-фактури за перевезення №03/09/20 від 03.09.2020р.; - Прайс-листа UBC Logistyka Trans Sp. z о. о. Від 02.04.2020р.; - митної декларації країни відправника; копію CMR на перевезення товарів.

Рішенням про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/001913/2 від 17.09.2020р. збільшено митну вартість: товару № 9 (Клапан редукційний для підтримки тиску, виготовлений з нержавіючої сталі, без фільтрів або мастильних пристроїв. Використовується в харчової промисловості DM3405741-01/16-G); товару № 15 (Ущільнення з вулканізованої, непористої гуми для деталей трубопроводів, насосів харчової промисловості: XGVR026).

Підставою прийняття рішення зазначено: невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (вартість деяких артикулів по товарам 9 та 15 значно зменшилась), не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає оплаті за ці товари (не надано обґрунтування зменшення артикулів по товарам 9 та 15), не наданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктами 3 статті 53 МК України та вимогою декларанта прийняти рішення про коригування митної вартості товару.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару слугувала цінова інформація на ідентичний товар, зокрема, оформлений раніше у схожій кількості, на схожих комерційних умовах за фактами митних оформлень, що наявні у АСМО від 19.04.2020 р., та 30.05.2020р.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України.

Розрахунок митної вартості: товар 9) DM3405741-01/16-G 581,22 Євро/шт. х 1 шт. + DK36,20 Євро/шт. х 1 шт. + 42,8568 грн. (транспортні витрати) = 1238,73 Євро., товар 15) XGVR026 6,39 Євро х 1 шт. + 2,1690 грн. (транспортні витрати) = 6,46 Євро.

Не погодившись з рішеннями митного органу позивач скористався правом на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та сплатою фінансової гарантії відповідно до порядку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України (МД № UА807170/2020/048219 від 21.09.2020р.)

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807000/2020/001913/2 від 17.09.2020 протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі 809/1884/16, від 03.04.2018 по справі 826/8797/16, від 19.03.2019 по справі 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що декларантом разом з митною декларацією надано митному органу достатній обсяг документів для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення.

Відповідач, в межах здійснення консультацій, не зазначив які саме документи слід додаткового надати митному органу, а лише послався в запиті на загальний перелік ст.53 МКУ.

Також митним органом, в оскаржуваному рішенні не зазначено в яких саме, наданих позивачем документах , містяться розбіжності та які документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена .

Щодо доводів апеляційної скарги про не надання позивачем до митного оформлення додаткових документів, зокрема договору із третіми особами, що пов`язаний з договором (угодою, контрактом) , необхідність якого передбачена п.1 ч.3 ст.53 МК України, оскільки контракт по якому поставляється товар є непрямим, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно контракту №А-034 від 0105.2012 року, в рамках якого була здійснена поставка товарів, постачальником є UBC Logistyka Trans Sp.z o.o, a виробником товарів є END-ARMAREN GmbH&Co.KG (пункт 4 Специфікації №52 від 28.08.2020).

На вимогу митного органу позивачем надано письмове пояснення, в якому зазначено, що позивач та його постачальник не є взаємопов`язаними особами, позивач не здійснює ліцензійні платежі та роялті, відповідно до митної вартості не включається суми роялті, ліцензійних платежів або частки виручки. Жодних обмежень прав покупця на використання придбаного за контрактом та специфікацією товару не встановлено.

Згідно наявних в справі доказів, вбачається, що поставка Товару згідно специфікації № 52 від 28.08.2020 здійснювалась на умовах FCA Биков, Польща (ІНКОТЕРМС 2010) зі складу Продавця, розташованого за адресою: Биков, вул. Гайова, 5, 55-095, Міркув, Польща.

До митного органу було також надано договір на перевезення № 08101/19 від 08.10.2019 р. укладений з ФОП ОСОБА_1 , рахунку-фактури за перевезення №03/09/20 від 03.09.2020 р. на міжнародне вантажне перевезення по маршруту: м. Биков, Польша -пл. Дорохуськ-Яготин України та пр. Дорохуськ-Яготин-м. Харків України, довідку про транспортні витрати до митних органів ФОП ОСОБА_1 на суму 17 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання платіжного документу про оплату імпортованого товару, колегія суддів вважає необгрунтованими.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що за умовами контракту та специфікації № 52 оплата товару здійснюється на підставі інвойса, за кожну партію окремо та виконується 100%. Отже декларант мав надати банківський платіжний документ, проте до митного оформлення не надано жодного банківського або іншого платіжного документу, що підтверджується відсутністю у графі 44 ЕМД реквізитів документу за кодом "3001".

Судовим розглядом встановлено, що позивач надав для підтвердження заявленої митної вартості товару інформаційний лист стосовно проведеної оплати придбаних товарів б/н від 08.09.2020 р. на суму 26 588,99 EURO за контрактом (а.с. 61) та копію платіжного доручення №946 від 18.03.2020 р. (а.с. 62).

Посилання відповідача, що платіжне доручення не містить ідентифікаційних ознак товару, за який була проведена оплата на суму 150 844,05 EUR, проте як за інвойсом сума товару 26 588,99 EUR.

В письмових поясненнях ТОВ «ТОВ Українська пивна компанія - Арматура» від 08.09.2020р. проінформовано Слобожанську митницю Держмитслужби, що оплата товарів за Контрактом та специфікацією №52 від 28.08.2020р. проведено в розмірі 26 588,99 Євро яка була знята із суми платіжного доручення №946 від 18.03.2020 р., за умовами контракту здійснювалось декілька поставок товару, тобто сплата за декілька партій (інвойсів) відбувалась одним платіжним дорученням. Всі три партії (спірна. що була раніше та здійснена в подальшому) товару оплачені відповідно до платіжного доручення від 18.03.2020.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.03.2020 № 814/190/16 діючим законодавством не встановлено обов`язкових вимог щодо оформлення оплати за кожним окремим інвойсом, тому оплата декількох інвойсів згідно з одним платіжним дорученням не є доказом відсутності цінової інформації щодо вартості товару.

Крім того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта».

Крім того, оцінка методики ціноутворення продавця (UBC Logistyka Trans Sp. z o.o) як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст.58 Митного кодексу України.

Враховуючи, що під час митного оформлення товариством надано платіжне доручення, а діючим законодавством не встановлено обов`язкових вимог щодо оформлення оплати за кожним окремим інвойсом, тому оплата декількох інвойсів згідно з одним платіжним дорученням не є доказом відсутності цінової інформації щодо вартості товару.

Щодо доводів апеляційної скарги про не вірне визначення судом обставини, що контролюючий орган у спірних правовідносинах визначив митну вартість не окремої одиниці товару, а вартість одного кілограма товару колегія суддів зазначає, що зазначена обставина не впливає на правильне вирішення цієї справи по суті судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції практики Верховного Суду, викладеної у постановах від 02.04.2019 по справах № 826/14258/15, № 815/4150/14, від 15.08.2019 по справі № 826/19400/15 щодо обов`язку декларанта довести заявлену митну вартість товару, а також щодо підстав витребування додаткових документів, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції враховано зазначені висновки , та перевірено виконання позивачем обов`язку надання на вимогу митного органу необхідних документів та доведеності заявленої митної вартості товару.

Щодо доводів апеляційної скарги про наявність розбіжностей в загальній вартості товарів, що вказана у митній декларації країни відправлення (республіка Польша) з вартістю в рахунку- інвойс від 03.09.2020 р. №FV2/09/2020/MAG, колегія суддів зазначає, що різниця в вартості товарів в митній декларації країни відправлення та інвойсі вказана у різних валютах - Євро та Золотому республіка Польша.

Так, відповідно до умов Контракту валюта платежу сторонами визначена у Євро, валюта в якої визначена вартість товару в митній декларації країни відправлення - Злотий Республіка Польша. Відповідно до курсу валют, що мав місце під час складання митної декларації країни відправлення, вартість товару ідентична заявленої позивачем пд час митного формлення товарів 26 588,99 Євро, а отже доводи митного органу є помилковими.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо ненадання позивачем обґрунтування зменшення вартості артикулів по товарам №9 та №15, колегія суддів зазначає наступне.

07.09.2020 р. позивачем отримано запит контролюючого органу про надання документів та інформації, аргументуючи необхідність відповідачем вказано на їх недостатність та спраціювання системи АСАУР за товаром №9 та №12 митної декларації. На виконання запиту позивачем надано необхідні документи.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано обґрунтування зменшення вартості по товару №15, оскільки вони не витрибовувались митним органом, тому зазначена обставина не впливає на правильне вирішення цієї справи по суті судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Проте, відповідачем не надано доказів правомірності прийнятого рішення та на спростування висновків суду, а також що надані позивачем документи містять розбіжності та надані не в повному обсязі.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/14548/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій