Справа № 743/379/21
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/379/21
Провадження № 2-а/743/55/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

- перекладача ОСИПОВОЇ О.О. (в режимі відеоконференції з Лисичанським міським судом Луганської області)

учасники справи: - представник Луганського прикордонного загону імені Героя

України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної

служби України ОСТАПОВИЧА С.І. (в режимі

відеоконференції з Лисичанським міським судом Луганської

області)

- громадянка Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції

з Чернігівським ПТПІ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби

України (далі Луганський прикордонний загін),

до громадянки Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 (

ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

31 березня 2021 р. Луганський прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України, "ЕЛЕКТРОННОЮ ПОШТОЮ", звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Лисичанського міського суду від 07.10.2020 р. було затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ЕХАН ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено її до ПТПІ з метою ідентифікації та до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк до 6 місяців. Вказують, що згідно Повідомлення про звернення за захистом від 06.10.2020 № 21/11354, яке було адресовано до ГУДМС України в Харківській області, останніх було проінформовано про звернення вказаної громадянки 6 жовтня 2020 р. із заявою про захист в Україні. На даний час, остаточного рішення за заявою громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не прийнято.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 2 квітня 2021 р. поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження по справі, призначено її на 2 квітня 2021 р. в режимі відеоконференції з Лисичанським міським судом Луганської області, за участі представника позивача та перекладача, та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача.

В судовому засіданні:

- представник Луганського прикордонного загону ОСТАПОВИЧ С.І. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Додатково показав, що їм невідома доля вказаної заяви відповідачки, ГУДМС України в Харківській області їх про це інформував;

- громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечувала проти задоволення позову. При цьому, від представника відповідача САМОЛЮКА В.В. надійшов відзив на позовну заяву. Суть заперечень проти позову зводиться до того, що:

- по-перше, листом Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні підтверджено особу громадянки цієї Держави ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно національного паспорта № НОМЕР_1 , тобто вона ідентифікована;

- по-друге, матеріали справи не містять доказів, передбачених чинним законодавством про те, що відповідач перебуває у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- по-третє, позивач не вчинив всіх дії, які передбачені Інструкцією про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.08.2016 р. № 772, зокрема посадові особи підрозділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження Державної прикордонної служби України зобов`язані у разі прийняття судом рішення про затримання особи до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до п. 12, ч. 2 ст. 245 КАС України не пізніше наступного дня після прийняття рішення організовувати доставляння шукача захисту до відповідного пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, а письмову заяву про захист надіслати до відповідного територіального органу ДМС за місцезнаходженням такого пункту.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду від 07.10.2020 р., яке було залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2021 р., було затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ЕХАН ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено її до ПТПІ з метою ідентифікації та до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк до 6 місяців. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що:

- згідно з протоколом про адміністративне затримання від 03.10.2020 року, складеного помічником начальника відділу з АЮД ВПС «Троїцьке», підполковником Івановим С.О. громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 затримана о 15.30 годині 03.10.2020 року на термін до трьох діб, з метою з`ясування обставин правопорушення та встановлення особи;

- згідно з заявою-анкетою від 06.10.2020 р., громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 просить визнати її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Судом встановлено, що позивачем було адресовано до ГУДМС України в Харківській області Повідомлення про звернення за захистом від 06.10.2020 № 21/11354, яких останніх було проінформовано про звернення відповідачки за захистом в Україні.

Судом встановлено, що листом Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні підтверджено особу громадянки цієї Держави ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно національного паспорта № НОМЕР_1 .

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Встановлюючи, що перший аспект п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дозволяє затримувати особу, яка шукає притулку, або іншого іммігранта до надання державою дозволу на в`їзд, Європейський суд з прав людини наголошує, що таке затримання має бути сумісним із загальною метою статті 5 Конвенції захистом прав на свободу та гарантуванням того, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. в справі "Сааді проти Сполученого Королівства" (Saadi v. the United Kingdom), nункт 66 (Заява № 13229/03), рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 80 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності умов, за яких неможливо:

- по-перше, ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення іноземця чи особу без громадянства, забезпечити реадмісію іноземця. При цьому, дана норма конкретизує умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи;

- по-друге, прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства. При цьому, дана норма не розкриває умови за яких неможливо прийняти рішення за заявою іноземця чи особи без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Відтак, суд зобов`язаний в кожному випадку дослідити підстави, що не дають змоги уповноваженому органу ДМС України прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з урахуванням приписів Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та підзаконних актів.

Відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" іноземний громадянин або особа без громадянства звертається з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до територіального органу Державної міграційної служби України. Така заява подається іноземцем чи особою без громадянства або її законним представником особисто за місцем тимчасового перебування заявника. Орган міграційної служби, який прийняв до розгляду заяву іноземця чи особи без громадянства про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, видає заявникові довідку про звернення за захистом в Україні та реєструє заявника.

Ст.ст. 8-10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентують порядок попереднього розгляду заяв, порядок розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правила розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649 визначають процедуру розгляду в Україні заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату, позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Оцінка суду.

Оцінивши матеріали справи, враховуючи те, що продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, не відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним прикордонним органом, враховуючи те, що до матеріалів справи додано лист Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні, якою підтверджено особу громадянки цієї Держави ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно національного паспорта № НОМЕР_1 , тобто вона ідентифікована, враховуючи те, що до матеріалів справи додано Повідомлення про звернення за захистом від 06.10.2020 № 21/11354, яке було адресовано до ГУДМС України в Харківській області, але не додано доказів, що вказаний орган міграційної служби прийняв до розгляду заяву іноземця чи особи без громадянства про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, тобто відсутні дані, що відповідачка перебуває у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на думку суду, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову та для продовження затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 2 квітня 2021 року.