Справа № 640/7985/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

01 квітня 2021 року м. Київ №640/7985/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову, в адміністративній справі

за позовом Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет"

до Міністерства освіти і науки України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний заклад вищої освіти "Міжнародний європейський університет" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 42 Ідентифікаційний код юридичної особи 42947833) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 10 Ідентифікаційний код юридичної особи 38621185), в якій просить суд:

- визнати незаконними дії Міністерства освіти і науки України щодо здійснення планової перевірки у період з 22.02.2021 по 26.02.2021 на підставі наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 18.02.2021 "Про планову перевірку Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет";

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 "Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/7985/21, без проведення судового засідання та виклику сторін по справі.

01.04.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 «Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» та заборони Міністерству освіти і науки України вчиняти будь-які дії щодо проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» до вирішення справи по суті.

Вказана заява обґрунтована тим, що спірним наказом Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 позивачеві анульовано ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти на другому (магістерському) рівні вищої освіти зі спеціальності 222 Медицина галузі знань 22 Охорона здоров`я. Так, позивач наголошує, що у випадку набуття чинності Наказом про результати перевірки, вказані обставини призведуть до незворотних негативних наслідків, які полягатимуть, зокрема, у наступному: прямих збитках від часткового припинення освітньої діяльності, яка є єдиним джерелом надходжень Університету; порушенні зобов`язань перед працівниками (місячний фонд заробітної плати за лютий 2021 року склав більше 900 000,00 грн.); порушенні зобов`язань по розрахункам з контрагентами; порушенні зобов`язань по розрахункам із бюджетом; прямих збитках від компенсацій здобувачам освіти Університету; прямих збитках від втрат, пов`язаних із погіршенням ділової репутації засновника, керівництва та викладачів Університету; упущеній вигоді. Також, позивач наголосив, що встановлення заявлених ним заходів забезпечення адміністративного позову до вирішення судом спору у даній справі відповідає предмету позову. Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої - третьої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Системний аналіз вказаних вище законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача, та недопущення подальшого порушення прав позивача під час судового розгляду.

Так, метою забезпечення адміністративного позову є захист прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів. Відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову покликане своєчасно унеможливити настання негативних та непоправних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів. Тобто, невідворотність наслідків означатиме, що спірні правовідносини не зможуть існувати в майбутньому у первісному вигляді у випадку незастосування заходів забезпечення позову.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Наказом МОН №217 від 18.02.2021утворено комісію для проведення планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» (далі - «Університет» або «Позивач») у період з 22.02.2021 р. по 26.02.2021 р.

Під час перевірки Університету були складені Акт про виявлення порушень №10.3-12-42 та Акт про виявлення недостовірних даних №10.3-12-43.

За результатами оскаржуваної перевірки та на підставі вищезазначених актів, 05.03.2021 на офіційному веб-сайті Міністерством освіти і науки України опубліковано Наказ №25-л від 04.03.2021 «Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» (далі - «Наказ про результати перевірки»).

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Наказу про результати перевірки Університету анульовано ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти на другому (магістерському) рівні вищої освіти зі спеціальності 222 Медицина галузі знань 22 Охорона здоров`я (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 900 осіб у зв`язку із виявленням недостовірних відомостей у документах, поданих Університетом разом із заявою про отримання ліцензій на провадження освітньої діяльності (далі - «Ліцензія»),

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Наказу про результати перевірки Університету надано трьохмісячний строк на розробку заходів та усунення порушень, виявлених під час перевірки.

Не погоджуючись з Наказом відповідача №25-л від 04.03.2021, позивач оскаржив його до суду.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що в разі набрання чинності оскаржуваним наказом до прийняття рішення у справі, застосування такого наказу спричинить значні наслідки для позивача, адже в разі анулювання ліцензії Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" для підготовки здобувачів освіти на другому (магістерському) рівні вищої освіти зі спеціальності « 222 Медицина галузі знань 22 Охорона здоров`я», позивач не зможе здійснювати освітню діяльність за такою спеціальністю.

При цьому, суд бере до уваги ті обґрунтування, що в разі набрання чинності оскаржуваним наказом, будуть порушенні зобов`язання перед працівниками університету (керівництвом та викладачами Університету) та здобувачами освіти Університету за спеціальністю « 222 Медицина галузі знань 22 Охорона здоров`я», та навіть, в разі якщо рішення суду буде прийнято на користь позивача, поновлення порушених прав та інтересів Університету буде унеможливлене, враховуючи, зокрема, ті обставини, що цикл навчання за спеціальністю « 222 Медицина» складає 6 років, проте особи, які навчаються в Університеті за даною спеціальністю, будуть змушені продовжити своє навчання на невизначений термін та відновити втрачений час навчання буде неможливо.

Таким чином, на переконання суду, набрання чинності оскаржуваним Наказом може спричинити невідворотні наслідки для значного кола осіб, працівників та осіб, які навчаються у позивача, що є змістовним доводом для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу не зумовлює фактичного вирішення справи по суті, а лише є гарантією збереження існуючого стану Університету до моменту прийняття рішення у справі, та гарантуванням збереження конституційних прав осіб - працівників Університету та осіб, які проходять навчання в даному закладі за спеціальністю « 222 Медицина».

Суд переконаний, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу не в змозі завдати істотної шкоди правам та інтересам учасникам справи, тоді як зупинення частини діяльності Університету безумовно завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, тобто вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища позивача до розгляду справи по суті.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не дає оцінки спірним діям та рішенню Міністерства освіти і науки України, не оцінює їх обґрунтованість та наявність підстав для проведення перевірки та прийняття оскаржуваного наказу, не перевіряє оскаржуваний наказ на його відповідність критеріям, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, суд зазначає, що вимога позивача щодо заборони Міністерству освіти і науки України вчиняти будь-які дії щодо проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» до вирішення справи по суті, не стосується суті даного спору, адже предметом розгляду у справі є дії відповідача по проведенню перевірки саме з 22.02.2021 по 26.02.2021 та складання за її результатами наказу від 04.03.2021 №25-Л, натомість, вимоги щодо заборони відповідачу проводити інші заходи державного нагляду є передчасними, спрямовані на майбутнє та не співмірні із заявленими позовними вимогами, а тому суд не вбачає за доцільне задовольняти заяву про забезпечення позову в цій частині.

Відтак, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, суд керуючись ст.ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. До моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/7985/21 зупинити дію Наказу Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 «Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет».

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 01 квітня 2024 року.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Приватний заклад вищої освіти "Міжнародний європейський університет" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 42 Ідентифікаційний код юридичної особи 42947833), а боржником - Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 10 Ідентифікаційний код юридичної особи 38621185).

7. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

8. Дана ухвала діє до вирішення адміністративної справи №640/7985/21 по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Н.Г. Вєкуа