Справа № 160/9233/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 160/9233/19

адміністративне провадження № К/9901/8516/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №160/9233/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

11.03.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №160/9233/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 09.03.2021).

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 надійшла на адресу податкового органу 29.12.2020. Разом з цим, податковим органом додано до касаційної скарги копію першого аркуша оскаржуваної ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №160/9233/19 з відміткою про реєстрацію 05.02.2021 за вх. №8249/5. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень копію вказаної ухвали надіслано судом 05.02.2021. Відтак, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скаржником касаційну скаргу подано в межах строку на касаційне оскраження.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування наказу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2881 грн. 50 коп.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказані ухвали оскаржені не були.

Відповідач 12.11.2020 повторно звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №160/9233/19.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 апеляційну скаргу скаржника залишено без руху і надано строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та шляхом надання підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 встановлено, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням від 22.12.2020 року № 4354 на суму 2881,50 грн. 28.01.2021 року до суду надійшло клопотання про поновлення процесуального строку, вказано, що строк звернення з апеляційною скаргою порушений з підстави відсутності коштів для сплати судового збору. Апеляційна скарга подана в межах строку, оскільки з дня складання повного тексту судового рішення не пройшов рік.

Вказаною ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження з огляду на положення пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України. Судом вказано, що відсутність коштів, призначених для сплати судового збору не може бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, місцевого бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Скаржником в обґрунтування касаційної скарги зазначено, що своєчасну сплату судового збору неможливо було здійснити у зв`язку з відсутністю фінансування по КЕКВ 2800 та ускладненням надходження бюджетних коштів через дії уряду та інших органів державної влади по запобіганню поширенню на території України коронавірусу CОVID-19 та перерозподілу видатків Державної податкової служби України. Повторно апеляційна скарга була подана в межах річного терміну. На думку скаржника, несплата судового збору не може бути підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за повторно поданою апеляційною скрагою.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини 2 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина 1, пункти 6,7 частини 5 цієї статті).

Підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

При цьому доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із скаргою ґрунтуються на неналежному фінансуванні органу, що перешкоджало скаржнику вчинити певні процесуальні дії з дотриманням правил закону. Обставини на які посилається відповідач, стосуються організації його діяльності як суб`єкта владних повноважень, і не можуть бути розцінені як непереборна перешкода у доступі до правосуддя. Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини 2 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №160/9233/19.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва С.С. Пасічник В.П. Юрченко