Справа № 480/573/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 р.Справа № 480/573/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

представника позивача Третьякова С.М.,

представника відповідача Лисиці Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.09.20 року по справі № 480/573/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №480/573/19 в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Сумській області від 24.01.2019 року № СМ 3/1628/АВ/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125 190,00 грн. відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року у справі № 480/573/19 залишено без змін.

13.02.2020р. на адресу суду надійшла заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №480/573/19 за нововиявленими обставинами, оскільки 12.12.2019 прийнято Закон України Про внесення змін до Кодексу законів про працю України, яким пом`якшено відповідальність за ст.265 КЗпП України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (замість штрафу передбачена відповідальність у вигляді попередження), що відповідно до ч. 3 ст.361 КАС України є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами (а.с.186).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020р. заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення задоволено частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №480/573/19 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області №СМ 3/1628/АВ/ТД-ФС від 24 січня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 125 190грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 24.01.2019 Управління Держпраці у Сумській області винесла постанову №СМ 3/1628/АВ/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125 190,00 грн.

Законом України №378 від 12.12.2019р. Про внесення змін до Кодексу законів про працю, який набрав чинності 02.02.2020, внесені зміні до статті 265: у частині другій абзац другий замінено двома новими абзацами такого змісту:

"фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення".

Тобто, з 02.02.2020р. відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) законодавцем значно пом`якшено.

Задовольняючи заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №480/573/19 за нововиявленими обставинами та як наслідок скасовуючи постанову про накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття 12.12.2019 Закону України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України», яким пом`якшено відповідальність за ст. 265 КЗпП України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, є істотною обставиною в розумінні ч.3 ст.361 КАС України.

Крім того, суд першої інстанції посилався на положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду з урахуванням наступного.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначені у статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Частиною 4 статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До того ж судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 КАС України, відсутні, а також якщо обставини, визначені цією нормою, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Тобто перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 813/2273/18.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник в якості нововиявленої обставини посилається на той факт, що 12.12.2019 прийнято Закон України Про внесення змін до Кодексу законів про працю України , яким пом`якшено відповідальність за ст.265 КЗпП України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (замість штрафу передбачена відповідальність у вигляді попередження), що відповідно до ч. 3 ст.361 КАС України є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами (а.с.186).

Проте вказана вище обставина, не входить до переліку підстав, визначеного у частині другій статті 361 КАС України, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Тобто, даною нормою процесуального закону передбачена можливість перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за сукупності наступних умов:

- прийнято нові закони, інші нормативно-правові акти;

- вказаними новими законами, іншими нормативно-правовими актами скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи;

- у зв`язку із скасуванням законів, інших нормативно-правових актів, що діяли на час розгляду справи, пом`якшено або скасовано відповідальність фізичної особи.

Таким чином, у контексті даної справи факт внесення змін Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12 грудня 2019 року №378-ІХ до статті 265 Кодексу законів про працю України не відповідає переліченим умовам, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12 грудня 2019 року №378-ІХ не скасовано, а змінено положення статті 265 Кодексу законів про працю України, та більш того позивач є фізичною особою-підприємцем, а не фізичною особою.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 30.09.2020 року по справі № 809/1198/17.

Крім того, судова колегія зауважує, що незгода із судовим рішенням суду та/чи висновками, яких дійшов цей суд, не може бути підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, так само як і для повторного перегляду одних і тих самих судових рішень.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і тільки для того, щоб домогтися ухвалення нового рішення по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №480/573/19 за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, оскільки наведена заявником обставина не є нововиявленою у розумінні статті 361 КАС України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при його прийнятті суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 480/573/19 - скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, прийнятого в адміністративній справі № 480/573/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 02.04.2021 року