Справа № 125/359/21
Суддя: Салдан Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврищук К.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адмінінстративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Кахно Максима Миколайовича, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора СРПП Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Кахно Максима Миколайовича, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою інспектора СРПП ВП №5 (м. Немирів) ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Кахно М. М. серії БАА №794973 від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за частиною 1 статті 121 КУпАП за те, що 12 лютого 2021 року о 22 год. 45 хв. в місті Бар по вулиці Бони Сфорци, вона керувала транспортним засобом моделі Volkswagen LT реєстраційний номер НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною.

Вказала, що у протоколі в мотивувальній частині, де має відображатись факт і обставина події, нечітко зазначена дата, час та місце складення протоколу, а також суть адміністративного правопорушення. Відомості про скоєне адміністративне правопорушення містить посилання на 31 пункт ПДР, який визначає загальний технічний стан транспортного засобу. Відомості про інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення, його посада, прізвище та структурний підрозділ територіального органу зазначені незрозуміло.

Зазначила, що світлові пристрої на її транспортному засобі були ввімкненні, а також протитуманні фари, які в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах, дозволяється вмикати замість фар ближнього (дальнього) світла. Постанова серії БАА №794973 від 12 лютого 2021 року не містить посилань на жодні допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП.

На підставі викладеного просила суд скасувати постанову інспектора СРПП ВП №5 (м. Немирів) ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Кахно М.М., серії БАА №794973 від 12 лютого 2021 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, а постанову скасувати і провадження закрити. Пояснила, що вона керувала автомобілем ввечері, її наздогнала поліція і зупинила за те, що в автомобілі не світилась ліва фара ближнього світла. ОСОБА_1 повідомила, що їй додому залишилось 150 метрів і вона може ввімкнути аварійну сигналізацію чи протитуманні фари, щоб доїхати, попросила, щоб поліція її провела. Однак, отримала відповідь від поліцейських, що відпустити вони її не можуть, після чого вилучили документи та щось писали в автомобілі, лише запитали адресу проживання, постанову на місці не вручили, а надіслали поштою. На запитання суду, чи працювала фара вказала, що не працювала, однак перед початком руху працювала, але під час керування автомобілем в`їхала в яму, можливо, тоді й фара перестала працювати. На запитання суду, коли ОСОБА_1 дізналась про те, що фара не працює, відповіла, що після зупинки працівниками поліції. Зазначила, що пояснила все поліцейським.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день та годину розгляду справи електронною а звичайною поштою. Будь-яких доказів на спростування фактів, викладених в позовній заяві, суду не надав.

Відповідач інспектор СРПП Кахно М. М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом встановлено, що 12.02.2021 о 22.45 ОСОБА_1 керувала автомобілем у м. Бар.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 794973 від 12.02.2021, складеної інспектором РВПП ВП №5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Кахно М. М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 12.02.2021 о 22.45 в м. Бар по вул. Бони Сфорци, вона керувала автомобілем в темну пору доби з непрацюючою в режимі ближнього світла фар лівою фарою (п. 31 ПДР), за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 121 КУпАП.

При відкритті провадження з відкритих джерел (сайту Укрпошти) за наданим позивачем поштовим конвертом, який містить номер поштового відправлення, встановлено, що позивач отримала оскаржувану постанову поштою 24.02.2021.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII, встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17.09.2020 (справа № 742/2298/17), при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені такого органу. Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідати за пред`явленим ОСОБА_1 позовом має саме орган поліції, а не посадова особа, яка перебуває з цим органом у відносинах публічної служби. Органом поліції належним відповідачем є орган, який є юридичною особою, а саме Головне управління національної поліції у Вінницькій області. Тому у задоволенні позову до інспектора СРПП Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Кахно Максима Миколайовича слід відмовити повністю, оскільки він не є тією особою, яка має відповідати за цим позовом.

Вирішуючи позов в частині позовних вимог до Головного управління національної поліції у Вінницькій області суд керується таким.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, тягар доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається саме на орган, який прийняв таке рішення.

Відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, не зазначено доказів і в оскаржуваній постанові, а також не висловлено жодних заперечень проти викладених у позовній заяві обставин, які позивач підтвердила в судовому засіданні. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить підпису позивача про роз`яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб`єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Органом поліції не виконано обов`язку доказування правомірності свого рішення і прийняття такого рішення відповідно до критеріїв, описаних у статті 2 КАС України. З урахування цього, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено процедуру прийняття рішення, отже, оскаржувана постанова не може вважатися законною, тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що у задоволенні такої слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 121 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Отже, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства про оскарження рішень у справах про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 201/243/17, і враховується судом у цій справі.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині закриття провадження у справі не відповідають нормам матеріального та процесуального права, відтак у цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з цим, оскільки позов задоволено частково, і неможливо визначити пропорційність вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250,255, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Кахно Максима Миколайовича серії БАА№794973 від 12.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У задоволенні позовної вимоги до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Кахно Максима Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 232 (двісті тридцять дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.04.2021.

Суддя Ю. О. Салдан