Справа № 2а-11636/10/1370
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 р. № 2а-11636/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.

за участю секретаря

судового засідання Івашків В.І.,

представників сторін:

від позивача: Шарко С.В.,

від відповідача: Базарник Б.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 31.12.2009 року №/0 та від 11 березня 2010 року № /1.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 31.12.2009 року №/0 та від 11 березня 2010 року № /1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову та уточненя позовних вимог від 25.07.2011 року (Т.1, а.с.130). Зазначив, позивачем у 2007 році не було перевищено, передбаченого законодавством граничного обсягу виручки, оскільки сума в розмірі 18500,00 грн. була помилково зарахована банківською установою як виручка, хоча на банківський рахунок ці кошти надійшли як власні кошти. Суму у розмірі 3384, 00 грн., на яку перевищено обсяг виручки у 2007 році, вважає помилкою. Відтак, нарахування податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість вважає необґрунтованим та безпідставним. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує з мотивів, наведених у позовній заяві, та додаткових поясненнях, долучених до матеріалів справи протокольною ухвалою судового засідання 17.10.2011 року зазначила, що позивачем перевищено граничний обсяг виручки, встановлений Указом Президента України від 03.07.1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва», наслідком чого був перехід позивача у 2008 році на загальну систему оподаткування. Водночас, вказала, що позивачем порушено вимоги Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки в силу норм цього Закону позивач був зобов`язаний подати заяву про реєстрацію його платником податку на додану вартість. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова проведено планову виїзну перевірку суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт від 23.12.2009 року №3447/17-215/ НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 01 жовтня 2006 року по 30 вересня 2009 року (далі Акт перевірки).

На підставі Акта перевірки Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова прийнято податкові повідомлення-рішення від 31 грудня 2009 року № /0, згідно з яким визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 209874,90 грн., із яких 140441,00 грн. основний платіж та 69433,90 грн. штрафні (фінансові) санкції та від 31 грудня 2009 року № /0, згідно з яким визначено податкові зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 6576,44 грн.

На згадані податкові повідомлення-рішення позивачем подано скаргу в досудовому порядку вирішення спору до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова, за наслідками розгляду якої відповідачем скасовано податкове повідомлення-рішення від 31 грудня 2009 року №/0 у частині донарахованого основного платежу з податку на додану вартість в сумі 23223,00 грн., а також зменшено застосовані до підприємця штрафні (фінансові) санкції по цьому ж платежу на суму 7934,90 грн., а в іншій частині податкове повідомлення-рішення від 31 грудня 2009 року № /0 та податкове повідомлення-рішення від 31 грудня 2009 року № /0 в цілому - залишено без змін.

Відповідно до пункту 5.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 27.05.2003 року № 247, чинного на час існування правових відносин між сторонами Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова, прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 11 березня 2010 року на суму 178717,00 гри., у зв`язку з чим раніше прийняте рішення про визначення суми податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість від 31 грудня 2009 року № /0 вважається відкликаним.

При прийнятті постанови щодо позовної вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 31.12.2009 року №/0 суд виходить з наступного.

Як вбачається з Акта перевірки перевіркою правильності визначення валового доходу (обсягу виручки), відображеного в декларації про доходи (звіті платника єдиного податку), з даними суми валового доходу (обсягу виручки) встановлено перевищення граничного розміру виручки, передбаченого ст.1 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва»(далі Указ №727), обсяг якої складає 17731,63 грн., що підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному розділом 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян`від 26.12.1992 року.

Відповідно до ч. 1 Указу №727 спрощена система оподаткування обліку та звітності запроваджується для таких суб`єктів малого підприємництва, як, зокрема, фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та розмір виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до ч.2 Указу №727 фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності в межах від 20 гривень до 200 гривень на місяць і розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької діяльності, тобто від розміру чистого доходу при умові, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів робіт послуг) за рік не перевищує 500тис. гривень на календарний рік.

Відповідно до ч. 4 Указу №727 спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб`єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, при визначенні перевищення позивачем обсягу виручки обсягу виручки, перевіряючими було взято інформацію банківського документа, відповідно до якого ОСОБА_1 внесено кошти в сумі 18500,00 грн. на банківський рахунок з призначенням платежу 02 - виручка.

Однак, судом на підставі листа ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк`від 03.12.2010 року №6/1285, квитанції №1217 від 17.12.2009 року встановлено, що кошти в сумі 18500,00 грн. поступили на банківський рахунок ОСОБА_1 з призначенням платежу 32 власні кошти.

Відтак, висновок відповідача про граничного розміру виручки, обсяг якої складає 17731,63 грн., є неправильним.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано звіт суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за 4 квартал 2007 року, відповідно до якого обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році складає 503384,00 грн.

У разі порушення вимог ст. 1 цього Указу №727, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, порядок якої регулюється IV розділом декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян`від 26.12.92 13-92, положення якого продовжують діяти і після 01.01.04 (п. 22.10 ст. 22 Закону України від 22.05.03 №889-ІУ «Про податок з доходів фізичних осіб»). При цьому платник податку повинен подати до податкового органу за місцем проживання податкову декларацію за наслідками звітного кварталу, наступного за тим, в якому виникло перевищення обсягу виручки.

Судом береться до уваги і той факт, що позивач відповідно до вимог Указу №727 перейшов на загальну систему оподаткування.

Згідно зі ст.13 (розділу IV) Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян`від 26.12.1992р. № 13-92 (із змінами і доповненнями) оподатковуваний доход - це сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов`язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не підтверджені документально, то вони враховуються податковим органом при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу, визначеними ГДПІ України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприяння малим підприємствам та підприємництву (Додаток №6 до Інструкції).

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем перевищено суму граничного розміру виручки в розмірі 3384,00 грн.

Враховуючи те, що документи, які підтверджують понесені витрати позивачем не представлені , у зв`язку з цим розмір валових витрат визначається у відповідності до додатку 6 Інструкції про оподаткування фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю від 21.04.1993 №12 за ставкою 25% від суми перевищення граничного розміру виручки і складають 846,00 грн.

Тому, чистий дохід, який підлягає оподаткуванню становить грн. (3384,00 846,00), відповідно податок з доходів фізичних осіб за 2007 рік занижено на 634,50 грн.

Згідно з Актом перевірки встановлено також порушення порядку ведення обліку доходів і витрат, включення до декларації про одержані доходи перекручених даних, а саме занижено валовий дохід на 5968,77 грн. У книгу обліку доходів та витрат за 2008р. та декларацію про одержані доходи не включені суми доходу, які поступили на поточний рахунок відповідно до наступних платіжних документів: № 1749493 від 19.09.2008р. -591,40грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №1844213 від 29.09.2008р.-359,94грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №2006267 від 22.10.2008р. - 946,25грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №2011548 від 23.10.2008р. -250,00грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №1155 від 24.10.2008р.-201,72грн., платник ТзОВ`Олеко -Сервіс»;№2078550 від 29.10.2008р.-275,00грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №2472386 від 16.12.2008р.-1217,00грн., платник - Оброшинська сільська Рада;№ 2542172 від 22.12.2008р.-2127,47грн., платник- Оброшинська сільська Рада.

За 1 півріччя 2009р. встановлено порушення порядку ведення обліку доходів та витрат, включення до декларації про одержані доходи перекручених даних, а саме занижено валовий дохід на 5335,44грн.У книгу обліку доходів та витрат за 2009р. та декларацію про одержані доходи не включені суми доходу, які поступили на поточний рахунок відповідно до наступних платіжних документів: № 109 від 01.04.2009. - 691,52грн., платник СПД ОСОБА_2 ; № 592335 від 07.04.2009р.-148,50грн., платник Оброшинська сільська Рада; №134 від 08.04.2009р.-500,00грн., платник ТзОВ «Олеко-Сервіс»; №607777 від 10.04.2009р. -555,00 грн., платник - Оброшинська сільська Рада; №654321 від 16.04.2009р.-162,00грн., платник- Оброшинська сільська Рада; №142 від 22.04.2009р. - 500,00грн., платник ТзОВ «Олеко-Сервіс»; №736957 від 29.04.2009р. -601,61грн., платник - Оброшинська сільська Рада; № 879521 від 20.05.2009р.- 673,40 грн., платник - Оброшинська сільська Рада; №943894 від 27.05.2009р.-243,00грн., платник-Оброшинська сільська Рада; №1033189 від 05.06.2009р.-594,00грн., платник - Оброшинська сільська Рада; № 1115172 від 18.06.2009р.- 243,00грн., платник - Оброшинська сільська Рада; №1199991 від 30.06.2009р.- 423,41грн., платник Оброшинська сільська Рада.

За 3 квартал 2009р. встановлено занижено валовий дохід на 1156,11грн.У книгу обліку доходів та витрат за 2009р. та звіт платника єдиного податку не включені суми доходу, які поступили на поточний рахунок відповідно до наступних платіжних документів №1284064 від 07.07.2009р. - 275,00 грн. платник - Оброшинська сільська Рада; №1549726 від 14.08,2009р.-881,11грн., платник- Оброшинська сільська Рада.

Судом встановлено, що позивач вів облік доходів і витрат по факту відпуску товарів контрагентам Оброшинській сільській раді, СПД ОСОБА_3 та ТзОВ «Олеко-Сервіс», на підставі належним чином оформлених накладних. Водночас безготівковий розрахунок за отриманий товар відбувався пізніше, ніж відпуск товарів. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи книгами обліку доходів і витрат, накладними, банківськими виписками (з інформацією про призначення платежу).

Таким чином, зазначені вище дії не вплинули на розмір валового доходу позивача

Відтак, висновки відповідача про заниження валових доходів позивачем у 2008 році, півріччі та 3 кварталі 2009 року спростовуються письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, тому податкове повідомлення-рішення, яким визначено податок з доходів фізичних осіб в частині нарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 5941,94 грн. визнається судом нечинним.

При прийнятті постанови щодо позовної вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 11.03.2109 року №/1 суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до звіту суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за 4 квартал 2007 року ОСОБА_1 , обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році складає 503384,00 грн.

Відповідно до ч.1 Указу №727 спрощена система оподаткування обліку та звітності запроваджується для таких суб`єктів малого підприємництва, як, зокрема, фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та розмір виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до п.п.2.3. 1 п.2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість`особа підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, зокрема, у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов`язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Пунктом 9.6 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість`передбачено, якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов`язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Цим же пунктом встановлено, що особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Враховуючи те, що позивачем перевищено, встановлений законодавством граничний обсяг виручки, а загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів протягом останніх дванадцяти календарних місяців 2007 року сукупно перевищує 300000 гривень, при цьому ним не виконано обов`язку щодо вчинення дій, спрямованих на реєстрацію як платника податку на додану вартість, суд дійшов висновку про наявність підстав для відповідальності позивача за ненарахування податку на додану вартість.

Суд також враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 19.01.2010 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 11.03.2010 року №/1.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково, а саме визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 31.12.2009 року №/0 в сумі 5941,94 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати у розмірі 0 грн. 11 коп. судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 31.12.2009 року №/0 в сумі 5941,94 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 0 (нуль) грн.11 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова в повному обсязі складена 23.11.2011 року.

Суддя Лунь З.І.

З оригіналом згідно

Суддя Лунь З.І.