Справа № 640/21118/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду в місті Києві здійснити розрахунок пенсії із заробітку зазначеного в довідці №315 від 10.06.2015 з урахуванням норм Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII; при розрахунку пенсії додати до заробітку 1022,33 крб. суму грошового забезпечення 373,33 крб. відповідно до пункту 7 Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210; додати до розрахунку пенсії суму відшкодування фактичних збитків у розмірі 5095,49 грн., відповідно до пункту 9 Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210; при розрахунку пенсії використовувати середній заробіток із довідки про відомості, що накопичені в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування № в сумі 1307,10 грн. за 2005 рік.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято із правильним встановленням обставин справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, має статус інваліда ІІІ групи, як особа яка постраждала внаслідок ЧАЕС, що підтверджується інформацією, зазначеною у посвідченні серії № НОМЕР_1 , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією в червні 2011 р., одержує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Згідно з витягу із акту огляду МСЕК до довідки серія 10 ААА № 146206 від 19.04.2011р. позивачу присвоєно довічно третю групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Ступень втрати професійної здатності - 50%.

З 25.05.1986 по 31.05.1986 та з 01.06.1986 до 28.06.1986 позивач знаходився в зоні відчуження - с. Терехи, що підтверджено Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2016 по справі 756/15521/15-а, перебуває на обліку у відповідача та одержує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ) та постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 .

11.06.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із заробітку відповідно до Закону №796-XII та довідки Київського міського військового комісаріату від 10.06.2015 №315.

Розпорядженням відповідача №859338 від 19.06.2015 позивачу було здійснено перерахунок з яким він не погодився та звернувся до суду з вимогами про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату від 10.06.2015 року №315.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року по справі 756/15521/15-а зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсію з урахуванням заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу (службу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якою визначається пенсія, - 1022,33, тобто за довідкою Київського міського військового комісаріату від 10.06.2015 року №315, з 11.06.2015 року.

Згідно довідки позивачу за роботу (службу) в населених пунктах зони відчуження - с. Терехи з 25.05.1986 по 31.05.1986 та з 01.06.1986 до 28.06.1986 за місцем роботи (служби) на посаді начальника 330 вузла фельдєгерського поштового зв`язку Київського міського округу, посадовий оклад - 140 крб., виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 1022,33 з урахуванням коефіцієнта 2.

На виконання вказаної постанови відповідачем було проведено перерахунок пенсії з 11.06.2015, пенсію обраховано на підставі довідки від 10.06.2015 №315 із врахуванням заробітної плати у розмірі 1022,33 крб. Факт виконання вимог Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2016 по справі 756/15521/15-а сторонами не заперечується.

Так, при проведенні розрахунку відповідачем врахована заробітна плата у розмірі 1022,33 крб, де 199,16 крб. заробітна плата за 7 днів роботи у зоні відчуження у травні 1986 та 823,17 крб. заробітна плата за 28 днів роботи у зоні відчуження у червні 1986.

До вказаної довідки наданий розрахунок про розмір грошового забезпечення позивача з 01.01.1986 по 31.07.1986.

Як вбачається з розрахунку про розмір грошового забезпечення позивача за період січень-липень 1986, його складовими є: оплата військового звання 140, посадовий оклад - 140, вислуга років 15% - 42,00. Разом 322,00.

Станом на 01.05.2017 загальний розмір пенсії складав - 2952 грн.

Позивач не погодившись з таким розрахунком звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повністю виконав постанову Оболонського районного суду м. Києва 01.09.2016 по справі 756/15521/15-а та здійснив перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно довідки Київського міського військового комісаріату №315 від 10.06.2015 про заробітну плату в зоні відчуження в сумі 1022,33 крб. відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку № 1210.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність наданими сторонами документами правомірності дій відповідача по перерахунку та виплаті позивачу пенсії на підставі довідки №315 від 10.06.2015 Київського міського військового комісаріату, у звязку із чим відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Закону України від 28 лютого 1991 року N 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон N 796-XII), пенсії особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 ст. 54 №796-XII визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок № 1210).

Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Згідно з п. 3 Порядку № 1210 заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи у зоні відчуження.

Пунктом 7 Постанови №1210 передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно п. 9 Постанови №1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за відповідною формулою, де враховується середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії та розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). При цьому, розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається: для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Отже, розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII і Порядку №1210, ставиться в залежність від одержаного особою заробітку, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня.

Як вбачається із довідки Київського міського військового комісаріату № 315 від 10.06.2015 вбачається, що позивачу за роботу (службу) в населених пунктах зони відчуження - с. Терехи з 25.05.1986 по 31.05.1986, з 01.06.1986 до 28.06.1986 за місцем роботи (служби) на посаді начальника 330 вузла фельдєгерського поштового зв`язку Київського міського округу, посадовий оклад - 140 крб., виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 1022,33 з урахуванням коєфіцієнта 2. Заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роки, із якої визначається пенсія становить - 1022,33, яка складається із збереженого середнього заробітку за дні роботи (служби) в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 373,23 та оплати праці за дні роботи (служби) в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 649,10 (а.с. 24).

Згідно довідки Міністерства охорони здоров`я України від 19.04.2011 серії ААА№146206 ступінь втрати професійної здатності встановлено у розмірі 50% (а.с. 41).

Пунктом 5 Порядку № 1210 передбачено, що у разі коли кількість відпрацьованих днів у неповному календарному місяці роботи більш як 25,4, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за фактично відпрацьований час.

Згідно, виданої Київським міським військовим комісаріатом від 10.06.2015 №315 дні виїзду позивача в зону відчуження: травень 1986 року ( з 25.05.1986 по 31.05.1986) - 7 днів; червень 1986 року ( з 01.06.1986 по 28.06.1986) -28 днів, у звязку із чим зазначена сума для розрахунку пенсії - 1022,33, без додавання заробітної плати за місцем основної роботи, грошового забезпечення та фактичних збитків.

Обчислення проводиться за фактично відпрацьовані дні, а не за місяць, як стверджує позивач.

Як зазначалося, постановою Оболонського районного суду м. Києва 01.09.2016 по справі 756/15521/15-а зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсію з урахуванням заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу (службу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якою визначається пенсія, - 1022,33, тобто за довідкою Київського міського військового комісаріату від 10.06.2015 року №315, з 11.06.2015 року.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вказаного рішення суду позивачу було проведено перерахунок пенсії з 11.06.2015 та обраховано пенсійні виплати на підставі довідки №315 від 10.06.2015 із розрахунку заробітної плати за відпрацьований час у зоні відчуження у сумі 1022,33.

Отже, відповідач здійснив перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №315 від 10.06.2015 про заробітну плату в зоні відчуження в сумі 1022,33 крб. відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку № 1210.

Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції не враховано зроблений позивачем розрахунок заробітної плати, оскільки він суперечить даним, що містяться у довідці № 315 від 10.06.2015 року.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вказану довідку позивач не оскаржував, з нею погодився і під час розгляду справи № 756/15521/15-а Оболонським районним судом м. Києва.

Також, вказана довідка на виконання рішення суду була взята відповідачем в основу розрахунку його пенсії, що підтверджується як копією довідки, так і повідомленням відповідача про призначення пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків з урахуванням страхового стажу та обчислення із заробітної плати.

Будь - яких інших доказів, які б свідчили про інщі розміри його заробітної плати ніж визначені у вказаній довідці №315 від 10.06.2015 Київського міського військового комісаріату, позивач не надає.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що намагання позивача шляхом додавання до заробітної плати за роботу (службу) у зоні відчуження додаткових складових, а саме - заробітної плати за основним місцем роботи, грошового забезпечення та фактичних збитків у сумі 5095,46 грн, з метою зміни загального розміру заробітку в зоні відчуження є помилковим, а тому не свідчить про порушення його права на пенсію.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.