Справа № 120/89/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 квітня 2021 р. Справа № 120/89/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

11.01.2019 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2018 головним державним виконавцем Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень №57712949 і №57712767 з виконання постанов державного виконавця №49779783 і №49779733, виданих 21.01.2016 щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірах 365,40 грн. і 152629,07 грн. відповідно. Позивач зазначає, що не отримувала постанов про відкриття виконавчих провадження в 2016 році, а дізналась про їхнє існування та взагалі про існування цих виконавчих проваджень лише у кінці 2018 року від стягувача під час підписання документів щодо повного погашення заборгованості.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню № 57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Визнано протиправними та скасовано постанови головною державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню № 57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2019 скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою КАС ВС 24.02.2021 у справі № 120/89/19 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

05.03.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла справа № 120/89/19-а за позовом ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено головуючого суддю по справі Віятик Н.В.

Ухвалою суду від 10.03.2021 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України.

Даною ухвалою також витребувано у відповідача та зобов`язано його надати суду в 5-денний строк з дня отримання копії даної ухвали наявні у нього докази на підтвердження факту надсилання постанов про відкриття виконавчих проваджень від 13 січня 2016 року за №49779733 і №49779783 на адресу ОСОБА_1 , яка вказана у виконавчих листах ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк від відповідача витребувані докази не надходили.

Суд ухвалою від 22.03.2021 повторно витребував вищевказані докази.

26.03.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення від відповідача. Вказав, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №49779783 і №49779733 надсилались ОСОБА_3 (боржнику) 13.01.2016. Надати номера рекомендованих поштових відправлень по вказаним виконавчим провадженням неможливо, оскільки відповідно до номенклатури справ Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області реєстри на відправлену кореспонденцію зберігають 1 рік.

Ухвалою суду від 30.03.2021 замінено первинного відповідача - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на його правонаступника Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Пояснень від третьої особи не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.01.2016 державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Скотницькою Л.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/23849/14-ц виданого 18.12.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованості по кредитному договору.

На виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2015 державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ Скотницькою Л.В. 13.01.2016 були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 як з поручителя заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 в сумі 61577,99 дол. США та 7799,69 грн., а також судового збору на суму 3654,00 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання до 20.01.2016 та вказно, що в разі невиконання рішення суду в наданий для добровільного виконання строк, його буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

26.10.2018 між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_2 був укладений договір про внесення змін щодо кредитного договору № 103/709 від 14.07.2008.

30.10.2018 ПАТ "Креді Агріколь Банк" направив до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заяву № 10451/4204 від 30.10.2018 про повернення виконавчого листа стягувачу у зв`язку із повним та добровільним виконанням боржником ОСОБА_2 кредитних зобов`язань.

16.11.2018 головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою І.В. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 49779783 та № 49779733 з виконання виконавчого листа № 127/23849/14-ц.

19.11.2018 головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою І.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2018 щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню № 57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаними постановами, звернулась до суду з адміністративним позовом про їх скасування.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Базалицької І.В. щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 і 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949. Визнав протиправними та скасував постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Базалицької І.В. про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 і 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судом першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, за наслідком розгляду якої постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2019 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволені позову.

Позивач, не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції від 21.03.2019, просить його скасувати.

Постановою Верховного суду від 24.02.2021 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 скасовано. Адміністративну справу №120/89/19 направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Направляючи дану справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав, що в позовній заяві, позивачка посилається на те, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.01. 2016 №49779733 і №49779783 нею не були отримані. Рішення у справі №127/23849/14-ц було виконано добровільно. Таким чином судами попередніх інстанцій не перевірено та не досліджено докази надіслання їй цих постанов рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та враховуючи висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 24.02.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 05 жовтня 2016 року умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною другою статті 25 Закону №606-ХІV встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п`ята статті 25 Закону №606-ХІV).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 28 Закону №606-XIV розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (частина шоста статті 28 Закону №606-XIV).

Згідно з частиною першою статті 31 Закону №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №606-XIV розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом (частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 6 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до пунктом 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, судом з метою з`ясування фактичних обставин справи витребувано у відповідача докази на підтвердження факту надсилання постанов про відкриття виконавчих проваджень від 13 січня 2016 року за №49779733 і №49779783 на адресу ОСОБА_1 , яка вказана у виконавчих листах ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом, з наданих письмових пояснень відповідача, з`ясовано, що надати номера рекомендованих поштових відправлень по вказаним виконавчим провадженням неможливо, оскільки відповідно до номенклатури справ Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області реєстри на відправлену кореспонденцію зберігають 1 рік.

Суд зазначає, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Тобто суд приходить до висновку, що у разі відсутності доказів вручення боржнику в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій встановлено строк для самостійного виконання рішення суду боржником, підстави для стягнення з боржника виконавчого збору у зв`язку з невиконанням рішення майнового характеру у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця відсутні.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 24.02.2021 у справі № 120/89/19, на державного виконавця покладено обов`язок надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій, покладених Законом на останніх. Така вимога Закону обумовлена, зокрема тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно бути обізнаним про строки, протягом яких він може виконати зобов`язання сам, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Така правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №808/2840/16, від 08 листопада 2019 року у справі №640/19510/16-а.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи містять копії виконавчих проваджень №49779733 і №49779783, в яких наявні супровідні листи № 67/08-35 та № 66/08-35 згідно яких державний виконавець Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Скотницькою Л.В. надсилає на адресу позивача постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2016 №49779733 і №49779783.

Разом з тим, встановити дату направлення постанов державного виконавця не є можливим, оскільки вона відсутня. Інших відомостей сторонами не надано.

Натомість відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували дійсність надсилання та отримання позивачем постанов про відкриття виконавчого провадження від 13 січня 2016 року №49779733 і №49779783, і оскільки позивач наголошувала, що не отримувала постанов про відкриття виконавчих провадження в 2016 році, а дізналась про їх існування лише у кінці 2018 від стягувача під час підписання документів щодо повного погашення заборгованості, а відтак суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2018 щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню № 57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2018 щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню № 57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Стягнути на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1529 (одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 94 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (м. Вінниця, вул. Соборна, 15 а, );

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення в повному обсязі складено:01.04.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна