Справа № 160/16338/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
08 грудня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Стілсервіс Плюс до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 7056 від 21.10.2020 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ СТІЛСЕРВІС ПЛЮС;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації ТОВ СТІЛСЕРВІС ПЛЮС, що відбулось за рішенням № 1606 від 10.06.2020 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, та внести запис про реєстрацію ТОВ СТІЛСЕРВІС ПЛЮС як рахунку ТОВ СТІЛСЕРВІС ПЛЮС в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
Так, на виконання вказаної ухвали, 24 грудня 2020 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій останній просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 7056 від 21.10.2020 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС».
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС», що відбулось за рішенням № 7056 від 21.10.2020 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, та внести запис про реєстрацію ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС» як рахунку ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Позовна заява обґрунтована протиправними діями відповідача щодо складення рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Стілсервіс Плюс», позивач вважає таке рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено форму та порядок складання рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, який передбачено п. 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.11.2014 №1130. Також позивачем зазначається що ним було подано декларації з податку на додану вартість за відповідний період у тому числі уточнюючі розрахунки до податкових декларацій, а також позивач у період з червня по серпень 2020 року отримував послуги з оренди офісного та складського обладнання, по цим операціям були зареєстровані податкові накладні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року прийнято до розгляду даний позов та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
12 лютого 2021 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідача заперечує проти задоволення викладених позивачем позовних вимог, мотивуючи таку позицію тим, рішення про анулювання реєстрації платника податку прийнято правомірно, на підставі того, що позивач протягом лютого 2019 січня 2020 року подає декларації з податку на додану вартість з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій нуль гривень, а від`ємне значення, що зазначається у податкових деклараціях Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілсервіс Плюс» не є підтвердженням обсягів придбання товарів послуг, що є необхідною умовою для продовження реєстрації платника податку на додану вартість.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.10.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №7056 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілсервіс Груп».
Також, в означеному рішенні зазначено, що позивач подає до органу Державної фіскальної служби декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткованих операцій 0 гривень.
Крім того, в матеріалах справи знаходяться уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за наступними звітними періодами, які уточняються: за 06 місяць 2020 року (подана 16.11.2020 року), за 07 місяць 2020 року (подана 16.11.2020 року), за 08 місяць 2020 року (подана 16.11.2020 року), а також надано податкові накладні від 30.6.2020 року №265, від 31.07.2020 року №303, від 31.08.2020 року №332.
Вважаючи спірне рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно пунктів 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється Податковим кодексом України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 за №1130.
Згідно підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до пункту 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. Анулювання реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації. Про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації (пункт 184.10 статті 184 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 за №1130, анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами, серед іншого, є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 пункту 5.5 Положення від 14.11.2014 за №1130).

Пунктом 5.6 Положення від 14.11.2014 за №1130 встановлено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про обов`язок платника, зокрема, податку на додану вартість подавати податкову декларацію за кожен звітний (податковий) період - календарний місяць, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, якщо платник податку протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту г пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з ПДВ з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з ПДВ, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права висловлений Верховним Судом під час розгляду подібної справи, постанова від 05 листопада 2018 року (справа № 820/2294/16).

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 08.10.2020 року №51957/04-3604-12/41113835, ТОВ «СТІЛСЕРВІС ГРУП» зареєстрованого як платник ПДВ 10.04.2017 року свідоцтво №200335394, за періоди з вересня 2019 року по серпень 2020 року реєстр податкових декларацій з податку на додану вартість за 12 послідовних місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Спірне рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 21.10.2020 року №7056, відповідачем прийнято на підставі означеної довідки від 08.10.2020 року №51957/04-3604-12/41113835 та у зв`язку із тим, що платник ТОВ «СТІЛСЕРВІС ГРУП» протягом періоду з вересня 2019 року по серпень 2020 року подано податкові декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та позивач має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 гривень, і вказане є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В зв`язку із вказаним, 08.10.2020 року відповідачем обґрунтовано сформовано довідку на підставі якої 21.10.2020 року прийнято спірне рішення №7056 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС» .

За таких обставин, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваного рішення діяло в межах повноважень, в порядку і в спосіб, визначений законодавством, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення "Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість" №7056 від 21.10.2020 року.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа РуїзТоріха проти Іспанії (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники адміністративного процесу є рівними

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

З`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілсервіс Плюс» не підлягають задоволенню, оскільки рішення № 7056 від 21.10.2020 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «СТІЛСЕРВІС ПЛЮС» прийнято правомірно.

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється, відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України. .

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Стілсервіс Плюс (49098, м.Дніпро, вул.Любарського, буд.159, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко