Справа № 640/27490/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у залишення позовної заяви без розгляду

31 березня 2021 року м. Київ № 640/27490/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши у порядку спрощеного провадження заяву про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі

за позовом Державного реєстратора Лиманської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_1 АДРЕСА_1 )
до треті особиМіністерства юстиції України (01001 м. Київ, вул. Городецького, 13) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73) ОСОБА_3 ОСОБА_4
про визнання протиправним та скасування рішення ,
ВСТАНОВИВ:

Державний реєстратор Лиманської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи - ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу від 25.09.2020 № 3338/5.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Представник ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа № 947/29134/20 за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи - ОСОБА_2 , Державний реєстратор Лиманської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_1, про визнання незаконним та скасування наказу від 25.09.2020 № 3338/5. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Таким чином, представник ОСОБА_3 вважає, що наявні підставі для залишення позову в адміністративній справі № 640/27490/20 без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria2» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …».

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до пункт 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено предметну підсудність спорів, що підлягають розгляду у порядку цивільної юрисдикції. Частиною 1 даної статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критерієм для розмежування спорів є характер спору. Так, спори цивільної юрисдикції носять приватно-правовий (зокрема майновий) характер, а адміністративні спори мають публічно-правовий характер.

Як встановлено судом, в рамках цивільної справи № 947/29134/20 та адміністративної справи № 640/27490/20 оскаржується наказу Міністерства юстиції України від 25.09.2020 № 3338/5, тобто в даних справах є один і той самий предмет.

Однак, провадження у цивільній справі № 947/29134/20 відкрито за позовною заявою ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 25.09.2020 № 3338/5, яким порушено приватні майнові інтереси, а позивачем у адміністративній справі № 640/27490/20 є державний реєстратор, суб`єкт, що здійснює публічно-владні управлінські функцій на підставі законодавства у сфері реєстрації майнових прав.

За таких обставин, сторони в даних провадженнях є різними, а підстави для звернення до судів за захистом прав не тотожними.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши клопотання третьої особи, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі та приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 2, 238, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду в справі №640/27490/20 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя А.Б. Федорчук