Справа № 640/8782/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову до подання позовної заяви

02 квітня 2021 року м. Київ № 640/8782/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву особи, що може отримати статус позивача у справі - ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (як особа, що може отримати статус позивача у справі) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0003, площею 0,0768 та, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно- територіальних межах Гореницької сільської ради та заборонити ОСОБА_2 , вчиняти будь-які дії, щодо земельної ділянки кадастровий номер :10:001:0003, площею 0,0768 га, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що ОСОБА_1 є членом ГО «Садівницьке товариство «Ірпінь» володіє і користується садовою ділянкою (внутрішній №214) площею 0,0768 та, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради. ГО «Садівницьке товариство «Ірпінь» володіє і користується земельною ділянкою загальною площею 9,6 га (яка розташована на території Гореницької сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, за межами населеного пункту), на підставі договору оренди від 01.12.2004, який укладено на 49 років.

Вказано, що при черговій оплаті членських внесків в ГО «Садівницьке товариство «Ірпінь», ОСОБА_1 дізналася від інших землекористувачів (членів ГО «СТ «Ірпінь»), що по земельних ділянках, які переданні їм у користування ведеться протиправна діяльність щодо «рейдерського» захоплення землі. Згідно інформації Публічної кадастрової карти України, станом на 25.01.2021 на вказану земельну ділянку, без відома ОСОБА_1 , присвоєно кадастровий номер :10:001:0003. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.03.2021 земельна ділянка площею 0,0768 га з кадастровим номером :10:001:0003 зареєстрована на праві власності за громадянкою ОСОБА_3 . Також, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,0768 газ кадастровим номером :10:001:0003 продана на підставі договору купівлі- продажу №476, а також 24.03.2021 була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що вона має намір подати позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а саме наказу за №10-19656/15-20-сг від 31.12.2020 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» з додатком. На думку заявника, якщо на даному етапі не зупинити безконтрольне відчуження (перевідчуження) земельної ділянки з кадастровим номером :10.001:0003, площею 0,0768 га, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради, тобто невжиття заходів забезпечення позову однозначно істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду та зробить фактично не можливим поновлення порушених інтересів позивача, за захистом яких остання має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0003, площею 0,0768 та, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради та заборонити ОСОБА_2 , вчиняти будь-які дії, щодо земельної ділянки кадастровий номер :10:001:0003, площею 0,0768 га, яка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради.

При цьому суд враховує, що стаття 151 Кодексу адміністративного судочинства України містить вичерпний перелік заходів вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, та забезпечення позову шляхом накладення арешту даною статтею не передбачено.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту обгрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вбачається спір про право, а саме щодо права користування земельною ділянкою, який має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як вбачається з клопотання про забезпечення позову, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи спричинить необхідність докладати значні зусилля для відновлення прав позивача, суду не надано.

Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.