Справа № 810/3213/16
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3213/16
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаль М.І.

За участю секретаря: Несін К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, винесене Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області від 29.06.2016 року, а також стягнуто на користь позивачки судові витрати в розмірі 1102 грн.

14 вересня 2018 року позивачкою подано заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 58200 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.218 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 .

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення про задоволення її вимог.

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року ухвала Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2020 року скасована та прийнято нове судове рішення, яким стягнуто на корить ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

10.09.2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 подано заяву в якій вона повідомляє, що має сплатити судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, докази про що будуть надані після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

21.09.2020 року позивачка направила до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

У зазначеній заяві позивачка просить стягнути 14000 грн судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи вимоги, викладені у заяві, вважає за можливе розглянути дане питання у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з доданого до заяви ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги від 01.10.2018 року, останній укладено з адвокатом Кириченко Р.Ю., який зобов`язався за умовами договору надати правову допомогу, зокрема: надання консультацій та роз`яснення юридичних питань, усних та письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів клієнта в судах.

Обсяг, у якому надається правова допомога клієнту, зазначений у ст.3 Договору.

За змістом п. 3 Договору, клієнту надається правова допомога щодо представництва інтересів останньої в судах, у т.ч. апеляційної інстанції по справі №810/3213/16. У зазначеному пункті договору викладені види правової допомоги, які надаються адвокатом у зв`язку з розглядом даної справи.

Згідно з п.4.2 договору, вартість наданої адвокатом правової допомоги у межах даного договору становить 2800 грн за кожну годину роботи адвоката. Остаточна вартість наданої за даним договором правової допомоги визначається сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг.

Як убачається з акта приймання -передачі наданих послуг від 21.09.2020 року сторони погоджується, що адвокатом надано клієнту правові послуги у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього у справі №810/3213/16 з питання, яке визначено п.3.1 договору, а саме:

- здійснення особистого прийому клієнта з питання надання консультацій про положення чинного законодавства у т.ч. КАС України, правозастосовчої практики на прикладі Постанови ВП ВС від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, рішення Конституційного Суду України від 30.09.09, практики Європейського Суду з прав людини (зазначені рішення) в аспекті захисту прав клієнта щодо оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 05.07.19 - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 2 години;

- збір та опрацювання всіх документальних матеріалів, які мають відношення або пов`язані із захистом позиції клієнта, надання їм правової оцінки, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1 година;

- розроблення, структуризація та складання процесуальних документів: апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 05.07.2019 року, заяви від 10.09.2020 року у справі, подання цих документів на підпис клієнту, - дії у формі окремої позасудової процедури тривалістю 2 години.

Окрім того, в акті зазначено, що враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, час, витрачений на це адвокатом, обсяг наданих постуг та виконаних робіт, а також репутаційне та майнове значення справи для клієнта, беручи до уваги майновий стан клієнта, сторони дійшли згоди про оплату наданих адвокатом послуг.

Також, відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг до договору від 01.10.2018 року визначено, що вартість 1 години роботи адвоката становить 2800 грн. Розрахунок вартості наданих адвокатом послуг здійснено наступним чином: 5 год х 2800 =14000 грн.

До заяви додано прибутковий касовий ордер №1-21-09/20 від 21 вересня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного договору, акта приймання-передачі сплатила адвокату Кириченку Р.Ю. 14 000 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачкою було подано до суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року, яка складається з одного аркуша, а сам текст скарги займає менш ніж пів сторінки (т.2, а.с.120) та подано заяву 10.09.2020 року про натупне подання доказів, які свідчать про надання позивачці правничої допомоги.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що будь-яких доказів того, що адвокат витратив на складання вищезазначених апеляційної скарги та заяви 5 годин не надано.

Так, в апеляційній скарзі взагалі відсутні посилання на судову практику, рішення Конституційного Суду України та практику Європейського Суду з прав людини у даній категорії справ, зокрема відшкодування витрат та правничу допомогу.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі взагалі відсутні будь-які обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, лише міститься посилання на ч.7 ст. 139 КАС України, та що заява була подана про наступне подання доказів щодо судових витрат, а також міститься прохання про стягнення судових витрат.

До заяви не було долучено доказів, які б свідчили, що адвокатом було надано консультації та не обґрунтовано необхідність надання таких консультацій, як це вказано в самому акті, не надано доказів, які, як зазначено в акті, адвокатом було зібрано та надано їм правову оцінку, в т.ч. не надана оцінка таким доказам у самій заяві.

Щодо самої апеляційної скарги та заяви, то колегія суддів звертає увагу, що дані документи підписані особисто ОСОБА_1 , тоді як дані про її представника - адвоката в апеляційній скарзі взагалі відсутні. Заява також підписана самою позивачкою.

Правова позиція була висловлена Верховним Судом у подібній справі № №1940/1603/18 від 17 листопада 2020 року.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що витрати у розмірі 14 000 грн були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, - рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу відповідно до заяви від 21.09.2020 року, оскільки відсутні належні та допустимі докази надання такої правничої допомоги у тому обсязі, як те зазначено в акті приймання-передачі, а також відсутні докази реальності надання такої допомоги, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст.16,132, 134,139, 311, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення 14000 грн судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.