Справа № 160/14601/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретарі судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача Матвєєвої М.О. Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтрансгрупп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
06.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтрансгрупп» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року ТОВ «Спецтрансгрупп» поновлено строк звернення до суду з позовом, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 08.12.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 34-35).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08.12.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та винесеними з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні. Так, у зв`язку з наявністю у ТОВ «Спецтрансгрупп» податкового боргу, кошти, що сплачувались останнім, зараховувались в рахунок його погашення згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником. З огляду на викладене у задоволенні адміністративного позову просила відмовити.
23.02.2021 року представником позивача подано до суду пояснення, в яких зазначено, що відповідачем доводи позовної заяви не спростовано, а викладені обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
04.03.2021 року представником відповідача подані пояснення до суду, в яких додатково звернула увагу суду, щодо того, що позивачем було порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, у зв`язку з чим винесені податкові повідомлення-рішення є правомірними.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтрансгрупп» зареєстроване 29.03.2013 року рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість.
На підставі п.п.19-1.1.1 п.19.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, у порядку визначеному п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 розділу II Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ТОВ «Спецтрансгрупп» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період 26.10.2015 року 27.12.2016 року.
За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області складено акт від 18.04.2017 року №222/12-01/36858257, за висновками якого встановлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень від 03.05.2017 року про застосування штрафних санкцій.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).
Відповідно до п.п. 19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Згідно із п.57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно із пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок проведення камеральної перевірки визначено ст. 76 ПК України.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Пунктом 76.2. цієї статті визначено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу.
Пункт 76.3 ст. 76 цього Кодексу, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу.
За положеннями п. 102.1 ст. 102 ПК України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз наведених норм, в редакції, яка діяла на час проведення перевірки, свідчить про те, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність сплати грошових зобов`язань.
Суд звертає увагу, що з 01.01.2017 року з моменту набрання чинності Законом №1797-VIII від 21.12.2016 року у податкового органу з`явились підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень ст. 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.
Як встановлено судом в межах спірних відносин відповідачем в приміщені контролюючого органу проведена камеральна перевірка позивача, відповідно до вимог ст. 75 ПК України, а саме - щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям.
Камеральну перевірку проведено відповідачем у квітні 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України №1797-VIII, а відтак, суд вважає, що податковий орган, провівши таку перевірку та встановивши порушення товариством вимог податкового законодавства із прийняттям оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв в межах наданих повноважень та відповідно до приписів чинного законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року, справа № 820/2244/17.
Отже, доводи позивача щодо своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання у 2013-2016 роках не є тим об`єктом, який підлягає вивченню податковим органом, є безпідставними.
Щодо посилань позивача ну ту обставину, що податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки не були отримані позивачем та про їх існування йому стало відомо разом з позовними матеріалами в справі № 804/7878/20, суд зазначає наступне.
За змістом приписів п.58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Пунктом 58.2 ст.58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення- рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення -рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Згідно із п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. (п. 42.2 ст. 42 ПК України).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата. (п. 42.3 ст. 42 ПК України).
Отже, при вирішенні питання узгодженості податкових повідомлень-рішень є необхідним дослідження питання належного направлення таких податкових повідомлень-рішень, на адресу відповідача платника податків.
Аналіз положень ст. 42, 58 ПК України та п.п. 5, 6 Порядку № 1204 свідчить про те, що належним доказом вручення податкового повідомлення-рішення, навіть у разі фактичного невручення належним чином надісланого податкового повідомлення-рішення, є повідомлення про вручення поштового відправлення або конверт на яких поштовою службою робиться відповідна відмітка про причини невручення поштового відправлення. В цьому випадку саме з дати, вказаної поштовою службою на повідомленні про вручення пов`язується початок перебігу десятиденного строку узгодження податкових зобов`язань.
Дослідивши копії конвертів, судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача, проте, були повернуті до податкового органу, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення вважаються такими, що належним чином вручені позивачу.
Таким чином, доводи позивача про необхідність скасування податкових повідомлень-рішень з причини їх не отримання позивачем в даному випадку є безпідставними, та такими, що спростовані встановленими в ході розгляду справи обставинами.
Щодо порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання у зв`язку із розстроченням такого за рішенням суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Під час розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №804/7584/17 за позовом ТОВ «Спецтрансгрупп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій ТОВ «Спецтрансгрупп» просило визнати протиправними дії, що полягали у порушенні порядку черговості зарахування сплачених платником податків грошових сум з податку на додану вартість та зобов`язати здійснити коригування даних в картці особового рахунку з податку на додану вартість у відповідності до встановленої законом черговості зарахування сплачених платником податків грошових сум.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 року в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Спецтрансгрупп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 року, апеляційну каргу ТОВ «Спецтрансгрупп» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Отже, рішення суду є таким, що набрало законної сили.
Так, станом на 26.10.2015 року в інтегрованій картці платника податків ТОВ «Спецтрансгрупп» обліковувався податковий борг з податку на додану вартість в сумі 106 471,15 грн., за рахунок несплати узгоджених податкових зобов`язань.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 26.10.2015 року згідно платіжного доручення №2943580 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 25.12.2015 року платіжним дорученням №3878340 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 2200,00 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 20.01.2016 року платіжним дорученням №4069600 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 760,00 грн.
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 4 303,87грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 06.04.2016 року платіжним дорученням №5194886 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 2 261,52 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 15.04.2016 року платіжним дорученням №52442866 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5320,00 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 13.05.2016 року платіжними дорученнями №5658739, №5658742, №5658740, №658741, №5658738 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5378,20 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 15.04.2016 року платіжним дорученням №52442866 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5320,00 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 12.08.2016 року платіжним дорученням №6951064 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 600,00 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 18.08.2016 року платіжним дорученням №6987187 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 2027,40 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 31.08.2016 року платіжним дорученням №7332329 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 3497,92 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 05.09.2016 року платіжним дорученням №7350547 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 508,75 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 13.09.2016 року платіжним дорученням №7350547 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 1 984,15 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 15.09.2016 року платіжними дорученнями №7412743, №7412743 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5400,00 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 23.09.2016 року платіжними дорученнями №7625889, №7486758 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5 253,18 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 28.09.2016 року платіжним дорученням №7741298 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 385,99 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 17.10.2016 року платіжним дорученням №7890107 зараховано в погашення податкового боргу:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 36,80 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 24.10.2016 року платіжним дорученням №8036065 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 36,80 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 26.10.2016 року платіжними дорученнями №8178735 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 216,58 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 25.11.2016 року платіжним дорученням №8611653 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 6 177,60 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 30.11.2016 року платіжним дорученням №8775549 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 2 695,84 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 09.12.2016 року платіжним дорученням №8825619 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 Кодексу розраховано штрафні санкції в загальній сумі 2217,34 грн.
Кошти сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» 27.12.2016 року платіжними дорученнями №9135404 зараховано в погашення податкового боргу, а саме:
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 5589,20 грн.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що кошти, які сплачувались ТОВ «Спецтрансгрупп», зараховувались податковим органом в рахунок погашення заборгованості.
Так, відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Також, під час розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №804/7531/15 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Спецтрансгрупп» про стягнення заборгованості.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року, позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено частково, а саме стягнуто з ТОВ «Спецтрансгрупп» податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 71 490,38 грн., шляхом сплати цього боргу у сумі щомісячно до 30 числа кожного місяця рівними частинами по 16 943,96 грн., починаючи з 01.06.2016 року, а також шляхом сплати залишку цього боргу у сумі 3 714,54 грн. у жовтні 2016 року разовим платежем.
При цьому, кошти, сплачені ТОВ «Спецтрансгрупп» згідно платіжних доручень №7625889 та №7486758 від 23.09.2016 року, №7741298 від 28.09.2016 року, №8036065 від 24.10.2016 року, №8178735 від 26.10.2016 року, №8775549 від 30.11.2016 року, №8825619 від 09.12.2016 року, контролюючим органом було зараховано в погашення податкового боргу за постановою суду про розстрочення податкового боргу.
На підставі ст.126 ПК України розраховано штрафні санкції в загальній сумі 14 298,07 грн.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що несвоєчасна сплата податкових зобов`язань відбулася за судовим рішенням про розстрочення (відстрочення) податкового боргу з податку на додану вартість, визначених п. 100.6, п. 100.7 ст. 100 ПК України, з врахуванням п. 87.9 ст. 87 ПУ України.
Разом з тим вищевказане не може бути підставою для звільнення товариства від відповідальності за порушення норм п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, оскільки процедура розстрочення виконання судового рішення не підміняє процедуру погашення податкового боргу платника податків (в тому числі через розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) згідно ст. 100 ПК України), та відповідно не передбачає мораторію на нарахування контролюючим органом штрафних санкцій відповідно до ст. 126 ПК України за несвоєчасну сплату суми податкового зобов`язання.
Так, п. 203.2 ст. 203 ПК України передбачено, шо сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, шо настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідальність платника за порушення правил сплати (перерахування) податку на здану вартість передбачена п. 126.1 ст.126 ПК України.
Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.
Зазначена норма є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.
Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.
Норма пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України поширюється також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.
Зазначене пояснюється тим, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.
Так, Верховний Суд в постанові від 08.05.2018 року у справі №802/777/16-а зазначає, що судове рішення про стягнення податкового боргу, за яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, передбачених 126.1 ст. 126 та пп. 29.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.
Таким чином, з акту перевірки та з розрахунку штрафної санкції вбачається, що контролюючим органом вірно застосовано штрафні санкції у розмірі 20 % та 10 %, у зв`язку із порушенням ТОВ «Спецтрансгрупп» строків сплати податкового боргу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняття судових рішень, якими визначено згідно процесуального закону порядок виконання судових рішень щодо стягнення податкового боргу, жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, нарахування яких передбачено ст. 126 та ст.129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату сум грошових зобов`язань, у зв`язку з чим нарахування штрафних санкцій та пені є правомірним.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем правомірно, а наведені позивачем доводи не дають підстав для їх скасування.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 березня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець