Справа № 200/10153/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року справа №200/10153/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 200/10153/20-а (головуючий суддя І інстанції Логойда Т.В., складене у повному обсязі 11 грудня 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області (з урахуванням уточнень) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Донецькій області - комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 06 жовтня 2020 року №2007574/;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Донецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 жовтня 2020 року №2007300/;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17 вересня 2020 року №12 датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо податкової накладної (а.с. 1-20 т. 1, а.с. 133-134 т. 2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС У Донецькій області від 06 жовтня 2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 06 жовтня 2020 року №2007300/ про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17 вересня 2020 року №12, що складена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цієї податкової накладної (а.с. 203-213 т.2).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС), позивач 17 вересня 2020 року виписав податкову накладну № 12 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не здійснював придбання товарів товарної позиції 1001 згідно з УКТЗЕД.

Господарська операція з реалізації пшениці товарної позиції 1001 згідно з УКТЗЕД, що відображалася у направленій для реєстрації податковій накладній, відповідала опису критерію ризиковості здійснення операцій № 1, оскільки за цією податковою накладною обсяг реалізації пшениці у кількості 50,00 т перевищував обсяг придбання такого товару на митній території України, внаслідок відповідності критерію ризиковості здійснення операцій реєстрація вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була автоматично зупинена.

Згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС) України, на підставі розгляду надісланого позивачем повідомлення від 02 жовтня 2020 року № 8 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній та сканкопій доданих документів, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06 жовтня 2020 року № 2007300/ про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, зазначених у п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, а саме не було надано:

первинних облікових документів за формами № ВЗСГ-1, № ВЗСГ-4, № ВЗСГ-8, № ВЗСГ- 10, що затверджені наказом Мінагрополітики від 21 грудня 2007 року № 929;

первинних облікових документів за формами № ПБАСГ-1, №ПБАСГ-2, що затверджені наказом Мінагрополітики від 21 лютого 2008 року № 73;

актів на списання загиблих площ.

Щодо поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість, то за результатом її розгляду комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06 жовтня 2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Підставою для прийняття рішення зазначено виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам. Це рішення прийнято на підставі наступного:

ненадання позивачем з дати державної реєстрації фінансової звітності, необхідної для визначення можливості обробки наявних земельних ділянок підприємства для вирощування пшениці;

відповідно до відомостей зі Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2020 року, а також даних з таблиць та додатків до нього, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нарахована заробітна плата - 2 особи. Так як загальна площа земельних ділянок, що належать підприємству на праві власності та оренди, складає більше 200 гектарів, можна прийти до висновку, що дві людини фізично не зможуть обробити таку площу землі, виростити та зібрати врожай пшениці;

станом на дату подання таблиці даних платника податку на додану вартість позивач не повідомляв контролюючий орган про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, а саме про наявність у нього у власності чи праві оренди основних засобів необхідних для обробки наявних земельних ділянок та вирощування пшениці (наприклад: техніки для пашні, сівби, поливу, фумігації, зрошування, дезінфекції, збирання врожаю).

Інформація щодо наявності частини вказаних основних засобів у позивача була подана до контролюючого органу у формі повідомлення за формою № 20-ОПП лише 09 жовтня 2020 року.

Зазначено, що саме платник податку має визначати які первинні документи необхідно надати податковому органу для реєстрації податкової накладної.

Вважали, що оскаржені рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства (а.с. 218-221 т. 2).

Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (в Олександрівській державній податковій інспекції Покровсько-Добропільського управління); є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.01.2019 року (далі ПДВ).

Видами діяльності позивача по наступним кодам КВЕД є: 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 01.61 - допоміжна діяльність у рослинництві.

Позивач у підприємницькій діяльності використовує 202,9188 га ріллі (земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території Олександрівської ОТГ Донецької області, з яких 13,1337 га - власні землі, 189,7851 га - орендовані землі. Землі орендуються на підставі відповідних договорів оренди земельної ділянки, відомості про які внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка з Реєстру від 18.01.2019 року №153051862); довідкою Олександрівської селищної ради від 04.08.2020 року №260/10-26.

Має у власності та використовує у підприємницькій діяльності трактор колісний Landini Powerfarm DТ-110, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, на підставі договору позички від 31.01.2019 року №01/02/19, що укладений між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 , позивач у господарській діяльності використовує трактор колісний БЕЛАРУС-892, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та трактор колісний БЕЛАРУС-892, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а на підставі договору позички від 01.07.2019 року № 02/07/19, що укладений між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 , використовує вантажний самоскид ЗИЛ 433102, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Також позивач орендує зерновий склад для зберігання сільськогосподарського посадкового матеріалу, засобів захисту рослин та мінеральних добрив на підставі договорів оренди нежитлового приміщення від 01.02.2020 року № 01/2020 (укладений з ОСОБА_2 ) та від 01.02.2020 року № 02/2020 (укладений з ОСОБА_3 ). Склад розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Має у власності та використовує у господарській діяльності бочку для зберігання дизельного палива, на що оформлена відповідна ліцензія. Вказана інформація відображена в повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП.

Протягом 2019-2020 років для збільшення продуктивності праці позивачем придбано виробниче обладнання у вітчизняних виробників.

Так, у ПрАТ «Богуславська сільгосптехніка» () у березні 2019 року придбано обприскувач ОПК 2500-22 «Кронос» (код УКТ ЗЕД ); у АТ «Ельворті» () у липні 2019 року придбані сівалка зернова СЗ-6 (код УКТ ЗЕД ) та транспортний пристрій УОЗШ 02.240 (код УКТ ЗЕД ); у ТОВ «Оріхівсільмаш» () у лютому 2020 року придбано борону ротаційну БР-6 (код УКТ ЗЕД ) та розкидач мінеральних добрив РМД-1000 Урожай (код УКТ ЗЕД 8432).

Також позивач має двох найманих працівників (один працівник - за основним місцем роботи, один - за сумісництвом), з якими укладені відповідні трудові договори.

Крім того, позивач має посвідчення тракториста серії НОМЕР_5 від 26.02.2019 року, посвідчення водія серії НОМЕР_6 категорії В та С, що надає можливості керувати усіма видами власної та орендованої техніки. Як пояснив позивач, він особисто бере участь у підприємницькій діяльності згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України - особисто виконує всі види польових та інших робіт.

У вересні 2019 року позивачем було засіяно озимою пшеницею 80 га орендованої сільськогосподарської землі. Для засіву використано пшеницю власного виробництва урожаю 2018 року в кількості 17600 кг з одночасним внесенням гранульованих мінеральних добрив у кількості 11000 кг, про що складено акт засіву від 30.09.2019 року № 4.

Для виконання посіву та усіх подальших видів польових робіт техніка заправлялась дизельним паливом «Євро-5» (код УКТ ЗЕД ), яке придбавалося у ТОВ «Євростандарт-Автогаз» () згідно з укладеним договором від 03.06.2019 року № 48/ЄС, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, рахунками на оплату, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів. Використання дизельного палива «Євро-5» у господарській діяльності підтверджується наявністю лімітно-заборних карток, які перелічені у реєстрі від 12.10.2020 року № 11 за період з липня 2019 року по червень 2020 року .

Для вирощування сільськогосподарських культур та отримання найбільшого урожаю впродовж серпня 2019 року - червня 2020 року позивачем на підставі відповідних договорів поставки придбано та використано у власній господарській діяльності мінеральні добрива та засоби захисту рослин різних модифікацій: аміачну селітру (код УКТ ЗЕД 3102) у ПрАТ «Украгро НПК» (), ТОВ «Таго-Трейд» (), мінеральні добрива різних модифікацій (код УКТ ЗЕД , ) у ТОВ «Тато Трейд» (), ТОВ «Спектр-Агро» (), препарат липо сам у ТОВ «Плодородіє НПК» (); засоби захисту рослин різних модифікацій (код УКТ ЗЕД 3808) у ТОВ «Еверест-2012» (), ТОВ «Спектр-Агро» ( ) (підтверджується відповідними договорами поставки, видатковими накладними, рахунками, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними).

Для збирання врожаю пшениці у липні 2020 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_7 ), укладено договір надання послуг від 10.07.2020 року № 10/07/20, в ході виконання якого складено акт наданих послуг від 30.07.2020 року № 30/07/20, в якому зазначено, що впродовж періоду з 13.07.2020 року по 23.07.2020 року зібрана пшениця на землях сільськогосподарського призначення, орендованих ФОП ОСОБА_1 загальною площею 80 га. Оплата за надані послуги, відповідно до умов договору, повинна бути проведена у строк до 31.12.2020 року. Урожайність пшениці у 2020 році склала 48 центнерів з гектару. Уся зібрана пшениця безпосередньо з поля була вивезена на зберігання на ТОВ «Краснопільський елеватор» та на переробку на ТОВ КВФ «Рома».

Для зберігання сільськогосподарської продукції у липні 2020 року між позивачем та ТОВ «Краснопавлівський елеватор» () укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції від 14.07.2020 року № 50. Відвантаження на елеватор відбувалося 15.07.2020 року (ТТН та 17.07.2020 року № 3 та ТТН №6). Всього на ТОВ «Краснопавлівський елеватор» на зберігання вивезено 69204 кг пшениці 2 класу власного виробництва, про що свідчать складські квитанції серії БА № 506821 від 15.07.2020 року № 155 та серії БА № 506863 від 17.07.2020 року № 197. Послуги, що надані елеватором, відображені в акті здачі-приймання робіт від 21.07.2020 року № 108 на загальну суму 584,11 грн.; оплата за послуги здійснена 21.07.2020 року платіжним дорученням №242 в сумі 584,11 грн.

Між позивачем як замовником та ТОВ КВФ «Рома» () як виконавцем укладений договір на переробку давальницького зерна від 30.06.2020 року № 14/ПЕР06, відповідно до якого замовник зобов`язався здати виконавцю зерно пшениці для подальшої переробки на давальницькій основі, а виконавець зобов`язався прийняти зерно, яке відповідає якісним показникам, переробити його та видати замовнику готову продукцію (борошно пшеничне, висівки, манки…). Замовник проводить завезення зерна транспортними засобами за свій рахунок. Виконавець приступає до переробки виключно на підставі письмового повідомлення замовника.

Відповідно до п. 4.6 вказаного договору до початку переробки замовник має право продати завезене на переробку зерно виконавцю або третій особі, про що замовник письмово повідомляє виконавця не пізніше як за 2 робочі дня до дати продажу зерна.

Строк дії договору до 30.04.2021 року.

На підставі вказаного договору позивачем на ТОВ КВФ «Рома» було відвантажено пшеницю в кількості 319,840 тн та направлено до пункту розвантаження за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, пров. Лісозаготівельний, 7. По факту відвантаження виписано наступні товарно-транспортні накладні: від 13.07.2020 року № 1 - прийнято пшениці 32940 кг, від 14.07.2020 року № 2 - прийнято пшениці 38920 кг, від 15.07.2020 року №4 - прийнято пшениці 35660 кг, від 16.07.2020 року № 5 - прийнято пшениці 34740 кг, від 19.07.2020 року № 7 - прийнято пшениці 34860 кг, від 20.07.2020 року № 8 - прийнято пшениці 36200 кг, від 21.07.2020 року № 9 - прийнято пшениці 35560 кг, від 22.07.2020 року № 10 - прийнято пшениці 34980 кг, від 23.07.2020 року № 11 - прийнято пшениці 35980 кг; складені відповідні реєстри товарно-транспортних накладних.

На підставі п. 4.6 договору позивачем прийнято рішення про продаж ТОВ КВФ «Рома» 50000 кг пшениці 2 класу, про що позивач повідомив вказане товариство листом від 17.09.2020 року №22.

На дату відповідного продажу між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ КВФ «Рома» () діяв договір поставки пшениці від 29.06.2019 року № 32/06, укладений між позивачем як постачальником та ТОВ КВФ «Рома» як покупцем, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити пшеницю, код товару 1001 99 00 00 згідно з УКТЗЕД. Згідно з умовами вказаного договору поставка партій товару підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними; конкретні умови та порядок поставки вказуються в специфікації або в додатковій угоді до договору. Постачальник гарантує завантаження товару за свій рахунок і своїми засобами. Покупець сплачує 80% вартості товару на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, згідно з рахунком із зазначенням точної кількості та ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати у строк згідно із специфікаціями до цього договору. Покупець сплачує 20% вартості товару на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі при наданні копій видаткової накладної, належно складеної податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, з відповідним заповненням всіх обов`язкових реквізитів податкової накладної та на суму отриманої передоплати (80%), виписані в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Оплата в розмірі 20% вартості товару покупцем здійснюється не раніше завершення (проведення) реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 9.12 вказаного договору строк дії договору до 31.05.2020 року або до дострокового розірвання за погодженням сторін, але у будь-якому випадку до повних взаєморозрахунків між сторонами. У разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору одна із сторін не повідомить іншу сторону про його розірвання, договір автоматично буде пролонговано на кожен наступний календарний рік.

Цей договір було пролонговано на наступний календарний рік відповідно до п. 9.12 вказаного договору.

17.09.2020 року в ході виконання договору поставки від 29.06.2019 року № 32/06 відбулося постачання пшениці 2 класу у кількості 50 тн. Під час цих господарських правовідносин складені наступні первинні документи: специфікація від 17.09.2020 року № 10 до вказаного договору на пшеницю озиму 2 класу 50 тн. +/- 10% на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.; рахунок-фактура від 17.09.2020 року № 12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.; накладна від 17.09.2020 року № 12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн., на підставі якої товар (пшениця) позивачем в той же день був відвантажений та отриманий представником ТОВ КВФ «Рома» (по довіреності від 17.09.2020 року №210); платіжне доручення від 17.09.2020 року №1000 на оплату 80% вартості товару (передоплата).

Відвантаження пшениці відбулося на підставі укладених позивачем цивільно-правових договорів на виконання транспортних робіт від 10.07.2020 року № 07/20/1 (укладений з фізичною особою ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_8 ) та від 13.07.2020 року № 07/20/2 (укладений з фізичною особою ОСОБА_6 , ІПН номер НОМЕР_9 ). Доставка пшениці відбувалася автотранспортом Камаз 5320, номерний знак НОМЕР_10 , причеп СЗАП 83571 номерний знак НОМЕР_11 та Камаз 53215, номерний знак НОМЕР_12 , причеп СЗАП 8305 номерний знак НОМЕР_13 . Згідно з виконаними роботами, на підставі відповідних товарно-транспортних накладних складено та підписано акти виконаних робіт по транспортуванню пшениці, а саме: від 29.07.2020 року № 29/07/20 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за період 14.07.2020 року; від 30.07.2020 року № 30/07/20 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за період з 13.07.2020 року по 23.07.2020 року. Виплата винагороди за договорами цивільно-правового характеру згідно з підписаними актами виконаних робіт була проведена 31.07.2020 року, про що свідчить складена позивачем відомість на виплату грошей від 31.07.2020 року № 19; 31.07.2020 року з виплачених коштів утримано і перераховано до бюджету військовий збір у розмірі 291,78 грн., податок на доходи фізичних осіб у розмірі 3501,40 грн. та єдиний соціальний внесок у розмірі 4279,48 грн. (заключна банківська виписка за період з 31.07.2020 року по 31.07.2020 року). Відповідні нарахування позивачем відображені у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2020 року, а також у формі 1 ДФ за 3 квартал 2020 року.

По господарським операціям по договору поставки від 29.06.2019 року № 32/06 і специфікації до нього від 17.09.2020 року № 10 позивач як платник податку на дату відвантаження товару (пшениці) склав податкову накладну від 17.09.2020 року №12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.

Вказана податкова накладна у встановлений строк була надіслана податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.09.2020 року по поданій позивачем податковій накладній контролюючим органом надіслано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, в якій зазначалося, що накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки, як зазначено: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.». Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанцій №1 позивач до контролюючого органу подав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а також письмові пояснення та копії документів (в електронній формі засобами електронного зв`язку, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами).

В письмових поясненнях позивач детально описав правовідносини по укладеним договорам та документи, що були оформлені в ході їх виконання.

Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Також подав таблицю даних платника податку на додану вартість (зареєстрована податковим органом 02.10.2020 року під №), в якій відобразив те, що він є сільськогосподарським товаровиробником, який на 31.12.2016 року застосовував спеціальний режим оподаткування відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України; код згідно з КВЕД 01.11; коди згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (придбання (отримання), ввезення на митну територію України: 3102, , , , 3808; код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання) 1001.

По поданій позивачем таблиці даних контролюючим органом надіслано квитанцію №2, в якій в полі «Виявлені помилки» зазначено: «Інформацію Таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.10.2020 року № не враховано автоматично згідно з п. 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, тому що в рядку № 6 Таблиці даних платника податку значення Графи «Код згідно з УКТЗЕД/ Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)» відповідає значенням Графи «Код згідно з УКТЗЕД/ Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)» Таблиці даних платника від 02.10.2020 року № , інформація якої була врахована автоматично та скасована згідно з рішенням Комісії від 07.08.2020 року № 1815409/. Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду».

Отже, таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду.

За результатом розгляду таблиці даних платника податку на додану вартість комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Підставою для прийняття рішення зазначено виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 17.09.2020 року №12, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 року №2007300/.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податків копій документів, а саме зроблено відмітку напроти речення: «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).». Документи, які не надано, в рішеннях не підкреслено;

Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржено в адміністративному порядку

Рішенням Державної податкової служби України від 21.10.2020 року №57744//2 скарга залишена без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Позивач, не погоджуючись із відмовою у реєстрації податкової накладної, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у реєстрації податкової накладеної, достеменно не вказавши які саме документи необхідно надати позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Таким чином, зміст цієї норми передбачає обов`язок реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк визначений Податковим кодексом України.

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

За приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

За правилами пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку №1246).

Аналіз вказаних норм свідчить, що діючим законодавством встановлено перелік інформації, обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Без зазначення детальної інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або

2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165. Реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена з посиланням на п. 1 Критерію ризиковості платника податку на додану вартість, згідно з яким

Згідно з п. 1 вказаних Критеріїв таким критерієм є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

В квитанції №1 про зупинення реєстрації податкової накладної зазначалося, що накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена оскільки «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.».

Разом з тим, такі висновки комісії податкового органу суперечать первинним бухгалтерським документам господарських взаємовідносин позивача з контрагентом, за наслідками яких виписана спірна податкова накладна, та не відповідають змісту поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість, в якій наявний такий код. Відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, що затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 21 жовтня 2015 року № 1329, реалізована позивачем пшениця відноситься до коду 01.11 - «Культури зернові (крім рису), бобові культури та насіння олійних культур» Секції A «Продукція сільського господарства, лісового господарства та рибного господарства» за кодом УКТ ЗЕД 1001, як і було визначено в податковій накладній та відображено в поданій позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість.

До того ж такий же УКТ ЗЕД 1001 позивачем зазначався в раніше направлених на реєстрацію податкових накладних по цим же договорам та врожаю, які були складені на фактичне постачання (продаж) пшениці 2 класу врожаю 2020 року власного виробництва на ТОВ КВФ «Рома» відповідно до договору поставки пшениці від 29.06.2019 року № 32/06, а саме:

- в податковій накладній від 21.07.2020 року № 10, яка без зупинення була зареєстрована податковим органом, що підтверджується рішенням про її реєстрацію від 11.08.2020 року № 1821148/292930898;

- в податковій накладній від 04.08.2020 року № 11, яка без зупинення була зареєстрована податковим органом, що підтверджується рішенням про її реєстрацію від 26.08.2020 року № 1869092/.

Крім того, в квитанції №1 про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальний перелік таких документів наведено в п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, згідно з яким перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Вказаний Порядок визначає певні повноваження відповідних суб`єктів владних повноважень, а не платників податків.

Висновки суду щодо інших подій, які відбулися після зупинення реєстрації податкової накладної позивача

Щодо таблиці даних платника податку.

Таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п. 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165).

Відповідно до п. 12 - 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (наведене у додатку 5 до Порядку).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Згідно з п.п. 15 - 17 Порядку таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (форма рішення наведена у додатку 7 до Порядку).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Пунктом 22 вказаного Порядку визначено, що таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

З огляду на наведені положення п. 22 вказаного Порядку, а також положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, наявність відповідного спору та суб`єктивний склад учасників справи, посилання відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області на те, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень і не відповідають поняттю індивідуального акта, є неприйнятними. Отже, такі рішення можуть бути предметом спору в адміністративному порядку, а прийняте за наслідкам вирішення такого спору судове рішення може призвести до виникнення обов`язків контролюючого органу.

Як вбачається з оскарженого рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, воно оформлено за формою, що була затверджена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, яка з 01.02.2020 року, тобто на час прийняття оскарженого рішення, втратила чинність.

Отже, оскаржене рішення не відповідає встановленій на час його прийняття формі.

Крім того, наведені у ньому обґрунтування (про невідповідність визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам), не підтверджені належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами, крім того спростовані доказами, що наявні в матеріалах справи, - позивачем підтверджена відповідність визначених ним як платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

Враховуючи наведене оскаржене рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а доводи апеляційної скарги в цій частині є незмістовними.

З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пункт 5 Порядку, як вже зазначалося, включає можливий перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанції №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскарженого рішення.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданої позивачем податкової накладної прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів.

Сертифікати якості чи походження товарів на товар не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містить відомостей про господарську операцію. Тому ненадання позивачем у спірних правовідносинах паспортів якості, сертифікатів відповідності товару не є доказом наявності або відсутності господарських операцій і складу податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року в справі №813/123/16.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надані документи, які б вказували на джерело походження товару та те, що пшениця позивачем не придбавалася, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки товар - пшениця була власновирощеною позивачем пшеницею врожаю 2018 року, що підтверджується актом засіву від 30.09.2019 року №4, який подавався відповідачам. Також позивачем подавалися відповідні пояснення з цього питання та докази вирощування такої продукції, наявності основних засобів, та здійснення реальної господарської діяльності: документи, щодо права користування земельними ділянками, договори, платіжні доручення, виписки по поточному рахунку, документи щодо придбання витратних матеріалів для здійснення виробництва (посівний матеріал, агрохімія, пальне), документи щодо висіву, збирання та транспортування пшениці, тощо.

Колегія суддів також вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем як платником податку документів щодо його правовідносин з іншими контрагентами (договорів купівлі продажу щодо придбання засобів захисту рослин та добрив для вирощування пшениці, платіжних доручень на проведення оплати закупівлі добрив, забезпечення поливу, фумігації, зрошування, дезінфекції, інших витрат на вирощування с/г культур; видаткових накладних, рахунків, рахунків-фактур, актів виконаних робіт (наданих послуг), направлених контрагентами-постачальниками на адресу позивача щодо оплати вказаних витрат (послуг), тощо), з огляду на наступне. Вищезазначені документи є в наявності у позивача та подані до суду, однак вони не стосуються спірної податкової накладної та не можуть підтверджувати наявність або відсутність господарських операцій по ній.

Посилання відповідачів на Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та прийняті на підставі нього нормативно-правові акти є неприйнятним, оскільки згідно з п. 2 ст. 3 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством, а відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Отже, дія вказаного Закону на таку категорію суб`єктів господарювання як позивач (фізична особа підприємець) не поширюється.

Крім того, посилання на надання платником податку копій документів, є безпідставними, оскільки ці обставини в оскарженому рішенні не відображені і не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Матеріали справи містять копії первинних документів, оформлених позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надавалися до податкового органу разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Жодних доводів та доказів щодо невідповідності наданих позивачем документів вимогам чинного законодавства, чи їх недостатності для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, і, відповідно, можливості реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, - відповідачами суду не представлено.

Відтак, позивачем подано контролюючому органу ряд копій первинних документів, підтверджуючих наявність законних підстав для реєстрації податкових накладних.

Вказані первинні документи досліджені судом в повному обсязі та містяться в матеріалах справи.

Податковий орган не навів, в квитанції про зупинення конкретного, переліку документів, які має надати позивач для підтвердження господарської операції і надав можливість позивачу самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.

Колегія суддів зауважує, що позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.

Отже, наведені обставини свідчать, що управління формально підійшло до встановлення правомірності формування позивачем податкових накладних, а висновки, викладені в рішеннях Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентами, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене, контролюючим органом, здійснено не було.

При юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкових накладних суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів критерію правової визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. У разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 року касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28 жовтня 2019 року касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваного рішення податкового органу, визнання його протиправним та скасування.

При прийнятті цього рішення судом враховуються позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 640/1131/19, - в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправними та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання відповідача на практику Верховного Суду, оскільки спірні правовідносини відмінні від правовідносин у справах, які розглянуті ВС та на які посилається відповідач.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 200/10153/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв