Справа № 725/1094/21
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1094/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

01 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И В :

26.02.2021 представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із позовом, у якому просив продовжити строк затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 з метою ідентифікації на строк шість місяців, а саме до 12:10год. 04.09.2021.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04.03.2021 позов задоволено частково.

Продовжено строк затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , 1973р.н. (анкетні дані зі слів) з метою ідентифікації на строк 6 (шість) місяців, а саме до 12:10год. 04 вересня 2021 року.

Продовжено строк затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані зі слів) з метою ідентифікації до досягнення ним повноліття.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник відповідачки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що строк затримання відповідачки закінчився в 00:00 год. 04.03.2021, що робить неможливим його продовження. Також вказує на те, що з відповідачкою утримується її неповнолітній син, який затримується до досягнення повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призведе до роз`єднання сім`ї.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо початку та закінчення строку затримання відповідачки та її сина.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З обставин справи колегією суддів встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 вересня 2020 року затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 з метою ідентифікації, строком на шість місяців, починаючи з 12:10год. 04 вересня 2020 року.

На даний час зазначені особи перебувають у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України. Документи для повернення відповідачів до країни походження відсутні.

Відповідно до вимог п. 15 Розділу III Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС від 18.09.2013 року (зі змінами внесеними наказом МВС України від 21.12.2018 року №1046) про факт затримання відповідачів, невідкладно, а саме 04.09.2020 року повідомлено Посольство Ісламської Республіки Афганістан в Україні та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.

Водночас, з метою виконання рішення суду позивач неодноразово звертався до Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні, Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України з листами про надання допомоги щодо ідентифікації відповідачів та оформлення їм документів на повернення до країни походження.

Проте, на даний час інформації щодо ідентифікації відповідачки та її неповнолітнього сина від Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні на адресу Чернівецького прикордонного загону не надійшло.

При цьому, відповідачка відмовляється від написання заяв на адресу Посольства про згоду на оформлення свідоцтв на повернення, що в свою чергу свідчить про відмову у співпраці з позивачем.

Таким чином, з часу ухвалення судом рішення про затримання відповідачки та її неповнолітного сина до моменту звернення до суду із вказаним позовом, Чернівецьким прикордонним загоном було вжито ряд відповідних заходів щодо ідентифікації затриманих осіб та виготовлення їм відповідних документів. Однак з незалежних від позивача причин, відповідачів належним чином ідентифіковано не було.

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідачі не зверталися до уповноваженого органу із заявами про визнання біженцями чи особами, які потребують додаткового захисту.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Частина1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів.

Відповідно до частин 11-13 цієї статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Тобто чинним, законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Як вже було зазначено, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 вересня 2020 року затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 з метою ідентифікації, строком на шість місяців, починаючи з 12:10 год. 04 вересня 2020 року.

Відповідно до ч.8 ст. 120 КАС України строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Тобто, відповідно до норм процесуального законодавства строк затримання відповідачки та її неповнолітнього сина закінчується о 23:59 год. 04 березня 2021 року.

Позивач 26.02.2020 у строк, визначений ст.289 КАС України, звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом про продовження строку затримання відповідачки та її неповнолітнього сина.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи позивачем не отримано з дипломатичних установ інформації чи документів, необхідних для ідентифікації осіб відповідачів, а також враховуючи те, що останні відмовляються співпрацювати з представниками прикордонного загону щодо встановлення їх осіб та виготовлення їм документів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку їх затримання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що строк затримання відповідачки закінчився о 00:00 год. 04 березня 2021 року є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях законодавства.

Щодо посилань апелянта на несправедливість та негуманність рішення суду, яке призведе до роз`єднання сім`ї, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законом передбачено затримання неповнолітньої дитини разом з батьком, матір`ю, супроводжуючою особою або опікуном. Водночас, з моменту настання повноліття фізична особа набуває повної правоздатності та несе самостійну відповідальність за свої дії.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.