Справа № 520/1733/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 р. № 520/1733/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Служби безпеки України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 2) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 19.03.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в рамках визначеної компетенції Управління Служби безпеки України в Харківській області було проведено комплексну перевірку стану охорони державної таємниці у Золочівській районній державній адміністрації Харківської області за наслідками якої було прийнято рішення Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці. Також відповідачем було зазначено, що оскаржуване позивачем рішення є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

22.03.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в рамках визначеної компетенції Управлінням Служби безпеки України в Харківській області (далі - УСБУ в Харківській області, Управління) було проведено комплексну перевірку стану охорони державної таємниці у Золочівській районній державній адміністрації Харківської області (далі - Золочівська РДА).

За результатом перевірки згідно акту від 13.08.2020р. № 70/26 - 6754 комісією Управління виявлені чисельні порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, серед яких і загрози витоку таємної інформації.

Зокрема, на вимогу комісії СБ України не було надано для перевірки наявності зошити з грифом секретності «Таємно», які обліковані у журналі обліку робочих зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (форм) Золочівської РДА (№ 14 від 08.09.2014), а саме: № 3 від 25.05.2016 - робочий зошит ОСОБА_2 (гриф секретності «Таємно», на 10 аркушах); № 1 від 20.12.2018 - робочий зошит ОСОБА_3 (гриф секретності «Таємно», на 10 аркушах).

Також, на вимогу комісії не було надано «Нормативний документ системи технічного захисту інформації. Положення про категорування об`єктів» (гриф секретності «Таємно», на 6 аркушах), який обліковано в журналі обліку вхідних документів (№ 11).

Враховуючи вище викладене комісією було зроблено висновок, що ненадання вказаних документів, під час перевірки наявності таємних документів свідчить про їх безконтрольне місцеперебування і як наслідок становить загрозу витоку таємної інформації.

Крім того, під час перевірки режимних приміщень для провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею комісією виявлена невідповідність інформації викладеної в акті обстеження режимного приміщення фактичним обставинам.

Зокрема, в Акті (№ 60Он/т від 12.10.2017) про придатність приміщення для проведення секретних робіт (кабінет № 4) не зазначені відомості про розміщення обладнання та технічних засобів, які фактично там знаходились на момент проведення перевірки, а саме: ноутбук марки Hewlet-Parkard (інв. № 10480235), МФУ марки Konica Minolta (інв. № 101480198), телефонний апарат марки Panasonic (інв. № 11360463), паперознищувальний пристрій марки Agent 007S у (серійний номер: 68). Доповідні (рапорт, службова записка, тощо) на керівництво РДА щодо призначення комісії та здійснення переобстеження приміщення, відповідальною особою не складався.

Враховуючи вище викладене відповідачем було зроблено висновок, що наявність незазначеної техніки в акті про придатність приміщення свідчить про створення умов до опрацювання таємної інформації на невстановлених технічних пристроях, які дають змогу безконтрольного зняття копій, знищення, цифруваня та передачі стороннім особам таємних документів та інформації.

Вказані обставини вказують на створення неконтрольованих умов до опрацювання таємної інформації, що свідчить про існуючу загрозу витоку таємної інформації у зазначений вище спосіб.

Також судом встановлено, що встановлені обставини, а саме: ненадання таємних зошитів, положення про категорування об`єктів, невідповідність акту про придатність приміщення для проведення секретних робіт фактично наявній техніці задокументовані актами огляду, що засвідчені головою Золочівської РДА ОСОБА_4 .

Пунктом 777 Порядку № 939, встановлено, що за кожним фактом витоку секретної інформації, а також за фактами порушень, які можуть привести до витоку такої інформації, призначається службове розслідування. Службове розслідування призначається також за пропозицією органів СБУ та інших суб`єктів, які здійснюють контроль за забезпеченням охорони державної таємниці, у зв`язку з виявленими загрозами витоку секретної інформації.

Судом встановлено, що у зв`язку із виявленими загрозами витоку секретної інформації, комісією УСБУ в Харківській області ініційовано проведення службового розслідування з метою встановлення фактичних обставин задля прийняття рішення щодо подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за фактами можливої втрати таємних документів.

За результатом службового розслідування проведеного Золочівської РДА, згідно висновку комісії від 38 ДСК від 29.12.2020р. відповідні таємні документи та зошити були знайдені, вказані обставини не заперечуються та наводяться самим позивачем.

Суд зазначає, що відносини у сфері охорони державної таємниці регулюються Конституцією України, законами України «Про державну таємницю», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації» та «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року №939 (далі - Порядок № 939).

Статтею 21 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації. Основними завданнями РСО є:

а) недопущення необгрунтованого допуску та доступу осіб до секретної інформації; б) своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці; в) запобігання розголошенню секретної інформації, випадкам втрат матеріальних носіїв цієї інформації, заволодінню секретною інформацією іноземними державами, іноземними юридичними особами, іноземцями, особами без громадянства та громадянами України, яким не надано допуску та доступу до неї; г) виявлення та закриття каналів просочення секретної інформації в процесі діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації; д) забезпечення запровадження заходів режиму секретності під час виконання всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею, та під час здійснення зовнішніх відносин; є) організація та ведення секретного діловодства;" є) здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об`єктах.

Статтями 5, 37 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України. Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці.

Суд зазначає, що аналізуючи вище зазначені положення зазначає, що загроза витоку та безпосередня втрата таємних документів не є тотожними поняттями, загрози витоку таємної інформації, це задокументовані обставини порушення вимог режиму секретності в яких наявні окремі ознаки правопорушення, в даному випадку ст. 329 КК України, які потребують підтвердження або спростування під час проведення службового розслідування.

Разом з цим, загроза витоку як підстава для проведення службового розслідування є самостійним порушенням вимог режиму секретності, а саме встановленого порядку підготовки, обліку та зберігання таємних документів, що визначений Порядком № 939. В даному випадку саме зберігання таємних документів внаслідок чого вони не були своєчасно надані для перевірки їх наявності.

Як встановлено судом вище, вказані обставини, а саме загрози витоку таємної інформації були підтвердженні безпосередньо головою Золочівської РДА.

Таким чином суд вважає безпідставним твердження позивача про протиправність висновків комісії щодо встановлених загроз витоку, яка обґрунтована відсутністю розпочатого кримінального провадження за статтею 329 Кримінального кодексу України (втрата документів, що містять державну таємницю)

Крім того, суд вважає необґрунтованим твердження позивача щодо протиправності дій членів комісії стосовно перешкоджанню проведення службової перевірки, а саме: заборони у доступі до опечатаного сейфу шляхом надання усних вказівок, оскільки позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів вказаного вище факту.

Однак, як було встановлено судом вище, комісією встановлені та належним чином задокументовані та відображені у актах огляду та акті комплексної перевірки стану охорони державної таємниці від 13.08.2020р. № 70/26 - 6754 дек порушення вимог режиму секретності та наявності загроз витоку секретності.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про державну таємницю" посадові особи та громадяни, винні, зокрема, у розголошенні державної таємниці; порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці; невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці; недодержанні вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства і проведення роботи з ними несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як було встановлено судом обов`язки щодо виконання завдань з розроблення та здійснення заходів та забезпечення режиму секретності, постійного контролю за дотриманням вимог нормативно-правових актів у сфері охорони державної таємниці в Золочівській РДА покладено на головного спеціаліста з мобілізаційної роботи апарату Золочівської РДА Харківської області ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що статтею 28 Закону України "Про державну таємницю" встановлено, що громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний:

не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому допуск до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Суд звертає увагу, що висновком Верховного Суду від 20.05.2020р. по справі № 814/2938/17 зазначено, що вжиття організаційних заходів для забезпечення охорони державної таємниці (в межах, зокрема, державного органу) та дотримання режиму секретності перебувають у взаємозалежному прямому зв`язку.

Статтею 26 Закону України "Про державну таємницю" передбачено, що скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій

Частиною 2 статті 23 Закону України "Про державну таємницю" встановлено, що допуск до державної таємниці не надається в разі невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Кім того, суд вважає необгрунтнованим твердження позивача щодо підстав для скасування допуску до державно таємниці, зокрема посилання на акт контрольної перевірки від 20.11.2020р № 70/26-9934, оскільки акт контрольної перевірки стану охорони державної таємниці не передбачає відображення нових виявлених порушень, а фактично містить інформацію щодо усунення порушень встановлених попередньою перевіркою.

Пунктом 757 Порядку 939 зазначено, що перевірки можуть бути таких видів:

комплексні, під час яких перевіряється стан охорони державної таємниці за усіма напрямами режимно-секретної діяльності підприємства, установи, організації; тематичні, метою яких є перевірка стану режиму секретності на окремих напрямах забезпечення охорони державної таємниці (секретне діловодство, порядок надання громадянам допуску до державної таємниці та доступу до неї, технічний захист секретної інформації, забезпечення режиму секретності під час підготовки та проведення науково-дослідної роботи тощо);

контрольні, під час яких перевіряється стан усунення порушень і недоліків, які були виявлені за попередніми перевірками.

Отже суд звертає увагу, що підставою для, скасування допуску до державної таємниці позивачу є порушення зазначені в акті комплексної перевірки стану охорони державної таємниці від 13.08.2020р. № 70/26 6754 дек, а саме невиконання вимог режиму секретності та обов`язків з режимно-секретної роботи, що своїм наслідком створили загрозу витоку таємної інформації.

Відповідно до висновків Верховного Суду від 23.12.2020р. по справі № 420/7243/19 невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо збереження державної таємниці повинно мати наслідки, у першу чергу, вирішення питання про скасування особі, яка допустила такі дії чи бездіяльність, раніше наданого допуску до державної таємниці, та лише в другу чергу в залежності від тяжкості вчиненого - вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності зазначеної особи.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 814/2850/17.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до висновку, що дії відповідача - Управління СБ України в Харківській області щодо скасування допуску до державної таємниці позивачу є такими, що відповідають компетенції та вимогам законодавства у сфері охорони державної таємниці є обґрунтованими і підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Служби безпеки України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 2) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.