Справа № 640/19870/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ № 640/19870/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

за позовом Державної авіаційної служби України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка»
про стягнення заборгованості у розмірі 69541,93 грн

УСТАНОВИВ:

Державна авіаційна служба України (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 69 541,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог відповідачем не надано доказів сплати коштів в сумі 65 541,93 грн та одночасно не надано доказів оскарження відповідних дій позивача, заявлена до стягнення сума є простроченою заборгованістю відповідача, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вказану ухвалу отримано відповідачем 16 вересня 2020 року.

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи за загальними правилам позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року у відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Представником відповідача подано заяву подану через "Електронний суд", в якій вона просить суд залучити її у справу в якості представника відповідача та надати доступ до електронної справи № 640/19870/20 в підсистемі "Електронний суд".

21 січня 2021 року представнику відповідача адвокату Ковальчук А.С. надано доступ до справи № 640/19870/20.

Також надсилано копію адміністративного позову та ухвалу про відкриття провадження по справі на поштову та на електрону адресу зазначену у вказаному клопотанні (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Звернено увагу на положення статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог та строку подачі відзиву на позовну заяву.

Проте, станом на час розгляду справи відзиву на позов не надано.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державіаслужбою на підставі звітів щодо діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка» згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом авіакомпанії виставлено до сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу у період з березня по квітень 2020 року, а саме:

за березень 2020 року - рахунок - фактура від 21 квітня 2020 року № 933 на суму 65 949,71 грн.;

за квітень 2020 року - рахунок - фактура від 21.05.2020 № 968 на суму 3 592,22 грн. Загальна сума 69 541,93 грн.

Доказів оплати вказаних рахунків відповідачем до суду не надано, про наявність таких доказів суду не повідомлено.

Одночасно в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем дій позивача по виставленню вказаних рахунків-фактур.

Оскільки кошти в сумі 69541,93 грн відповідачем в добровільному порядку не сплачені, позивач вважає таку суму заборгованістю, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Повітряного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПКУ) для забезпечення реалізації основних напрямів державної політики у сфері авіаційної діяльності та використання повітряного простору України, утримання та забезпечення діяльності уповноваженого органу з питань цивільної авіації з метою виконання покладених на нього завдань та функцій, участі та представництва України у міжнародних авіаційних організаціях та інших заходах діє Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (далі - Фонд).

Відповідно до підпункту 19 пункту 4 Положення № 520 Державіаслужба відповідно до покладних на неї завдань забезпечує надходження та використання коштів Фонду.

Частиною сьомою та восьмою статті 12 ПКУ визначено, що забезпечення надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації.

Платежі, що підлягають сплаті до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, є обов`язковими для всіх суб`єктів авіаційної діяльності.

Так, перелік, розмір та порядок сплати державних зборів, які справляються із суб`єктів авіаційної діяльності, порядок використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях регламентовано Положенням про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, затвердженим Кабінету Міністрів України від 28.09.1993 № 819, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2018 № 1101 (далі - Постанова №1101).

Пунктом 11 Постанови №1101 визначено, що розрахунок державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, проводиться щомісяця на підставі інформації про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Інформацію про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України, експлуатант аеропорту подає Державіаслужбі щомісяця до 20 числа наступного періоду. Така інформація повинна містити найменування авіаперевізника, вид повітряних перевезень (регулярні або нерегулярні, повітряні перевезення у межах України або міжнародні повітряні перевезення з України), період (місяць та рік), за який подається інформація. Інформація подається окремо щодо регулярних та нерегулярних перевезень.

Для виявлення та усунення можливих неточностей та помилок у такій інформації авіаперевізник у разі потреби повинен провести з експлуатантами аеропортів до 10 числа місяця, що настає за звітним, звірку щодо кількості пасажирів, які відлетіли з аеропорту, та кількості тон вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Датою оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, є дата робочого дня, що настає за датою надходження до Державіаслужби від усіх експлуатантів аеропортів звіту про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Інформація про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України, яку експлуатант аеропорту не подав Державіаслужбі в установлений строк, включається до розрахунку в наступному місяці. У даному випадку для розрахунку державних зборів застосовується офіційний курс валют, установлений Національним банком на день оформлення рахунка-фактури за попередній місяць.

Платником рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, є авіаперевізник, який виконував повітряні перевезення.

Частиною п`ятою статті 12 ПКУ визначено, що із суб`єктів авіаційної діяльності справляються наступні державні збори: за сертифікацію, реєстрацію, перереєстрацію об`єктів та суб`єктів авіаційної діяльності та супроводження їх діяльності; за надання прав на експлуатацію повітряних ліній; за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України; за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України; за вчинення офіційних дій, пов`язаних з наглядом у сфері цивільної авіації, у тому числі під час виконання польотів в інших державах за договорами фрахту/лізингу, які розраховуються залежно від кількості та маси повітряних суден, строків тимчасового базування за кордоном та регіонів виконання польотів; з авіаційної безпеки; з інших передбачених законом надходжень.

Державіаслужбою на підставі звітів щодо діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка» згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом авіакомпанії виставлено до сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу у період з березня по квітень 2020 року, а саме: за березень 2020 року - рахунок - фактура від 21 квітня 2020 року № 933 на суму 65 949,71 грн.; за квітень 2020 року - рахунок - фактура від 21.05.2020 № 968 на суму 3 592,22 грн. Загальна сума 69 541,93 грн.

Розрахунок сум, визначених у виставлених рахунках-фактури, здійснюється у відповідності до пунктів 25, 26 Додатку до Постанови № 1101, а саме за ставками державних зборів згідно зі здійсненними перевезеннями: за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України: у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (з одного пасажира) 0,5 долара США; у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з України (з одного пасажира) 2 долари США; за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України: у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (за 1 тонну) 2,5 долара США, у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з/до України (за 1 тонну) 10 доларів США.

Кількість перевезених пасажирів та вантажу множиться на відповідну ставку збору, визначену вищевказаними пунктами Додатку до Постанови №1101.

Державіаслужба використовує надходження до Фонду для розвитку авіаційної діяльності України, забезпечення безпеки польотів та екологічної безпеки повітряних суден з метою фінансування заходів щодо забезпечення діяльності цивільної авіації в Україні відповідно до вимог Конвенції про міжнародну цивільну авіацію та участі України у міжнародних авіаційних організаціях.

Разом з тим, відповідно до положень Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 26.11.2018 № 1239, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.02.2019 за № 141/33112 (далі - Правила № 1239), до вартості авіаквитка включаються ТАРИФ та ТАКСИ.

За своєю природою вищевказані складові відрізняються, з огляду на наступне:

1) відповідно до пункту 1 розділу V Правил № 1239 ТАРИФИ, що використовуються - затверджені й опубліковані авіаперевізником або від імені авіаперевізника (або якщо не опубліковані, розраховані згідно з тарифними нормативами авіаперевізника) тарифи на відповідний рейс або рейси з місця відправлення і до місця призначення, зазначених у квитку, які є чинними на день оплати квитка для відповідного класу обслуговування. Кожний тариф передбачає правила його застосування, які включають строк дії квитка, умови використання тарифу, повернення коштів за невикористане перевезення або його частину, інші умови та може включати надбавки до тарифу (surcharge), які є його невід`ємною частиною.

Правила застосування тарифів затверджуються авіаперевізником, оприлюднюються на його офіційному веб-сайті та мають бути доступними пасажирам для ознайомлення.

Пунктом 3 розділу V Правил № 1239, зокрема, передбачено, що ТАКСИ встановлюються та затверджуються відповідно до законодавства і мають бути опубліковані у формі, доступній для ознайомлення.

2) пунктом 4 розділу V Правил № 1239 чітко встановлено, що аеропортові збори (такси), податки і збори, встановлені державою аеропорту відправлення (призначення), збори (ТАКСИ) авіаперевізника не включаються до ТАРИФУ, а разом з тарифом становлять повну вартість повітряного перевезення.

Відповідно до пункту 97 частини першої статті 1 ПКУ суб`єкт авіаційної діяльності - фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації.

ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка» є юридичною особою, що провадить господарську діяльність з перевезення пасажирів та вантажу авіаційним транспортом.

З огляду на вищевикладене, відповідач підпадає під пряму дію закону, який зобов`язує сплачувати державні збори до Державного бюджету України для зарахування у Фонд.

Кожен суб`єкт авіаційної діяльності, який здійснює перевезення пасажирів та вантажу справляє ряд зборів (аеропортовий збір, збір за безпеку, державний збір), що входить до собівартості квитка. Державні збори, які сплачуються споживачем (пасажиром, відправником вантажу) та включаються авіакомпанією до собівартості квитка залишаються у розпорядженні Відповідача.

Тобто, державний збір сплачується пасажиром (споживачем) через авіакомпанію, послугами якої він користується, та має бути переданий авіакомпанією (перевізником) за цільовим призначенням, в даному випадку до Фонду (Державного бюджету).

Враховуючи вищевикладене, державні збори за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України, входять до системи ТАКСИ, і, відповідно до норм чинного законодавства, встановлюються та затверджуються відповідно до положень Постанови №1101.

Однак, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка», надавши у період з березня по квітень 2020 року послуги з перевезення пасажирів і вантажів та отримавши від пасажирів і відправників вантажу державний збір (за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України), в порушення вищезазначених законодавчих норм не сплатила відповідні збори до Фонду.

Згідно пункту 10, 11 Положення № 1101 розрахунок державних зборів, визначених пунктом 4 цього Положення, проводиться щомісяця на підставі інформації провайдера аеронавігаційного обслуговування про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги.

Провайдер аеронавігаційного обслуговування подає щомісяця до 20 числа наступного періоду Державіаслужбі інформацію про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги.

Державні збори сплачуються провайдером аеронавігаційного обслуговування протягом 30 днів з дати оформлення відповідного рахунка-фактури, якою є наступний робочий день, що настає за датою надходження до Державіаслужби звіту провайдера аеронавігаційного обслуговування про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги. Державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури, наданого для їх сплати, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Рахунок-фактура на сплату державних зборів надсилається провайдеру аеронавігаційного обслуговування факсимільним зв`язком або електронною поштою в день оформлення, а протягом двох робочих днів - поштою (рекомендованим листом).

Розрахунок державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, проводиться щомісяця на підставі інформації про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Державні збори згідно з рахунком-фактурою на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, сплачуються протягом 30 днів з дати його оформлення.

Державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Оскільки на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог відповідачем не надано доказів сплати коштів в сумі 65 541,93 грн та одночасно не надано доказів оскарження відповідних дій позивача, суд приходить до висновку про те, що заявлена до стягнення сума є простроченою заборгованістю відповідача, яка підлягає стягненню в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної авіаційної служби України - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" (03151, м. Київ, вул. Волинська, будинок 66-А, ) на користь Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, пр-кт Перемоги, 14, ) заборгованість зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь у міжнародних авіаційних організаціях у сумі 69 541,93 грн.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова