Справа № 357/9569/20
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9569/20
Провадження 2-а/357/23/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Чайка О.В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП Білоцерківського відділу поліції Київської області Липового Михайла Михайловича, Головного управління національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

03.09.2020 року о 06 годині 55 хвилин він керував транспортним засобом марки Citroen НОМЕР_1 по вул.Перемоги 9 в с.Мала Вільшанка, Білоцерківського району, Київської області, був зупинений Інспектором ВРПП Білоцерківського відділу поліції Київської області Липовим М.М. за те, що позивач не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відносно нього було складено постанову серії БАБ №272788 за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого п.2.1.г ПДР України, за яке встановлено відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказану Постанову позивач вважає незаконною оскільки він не порушував ПДР, позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , а згідно з п.13.1 ст.13 Закону України №1961, транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам 1 групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо), дозволяється не мати поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилаючись на те, що він управляв транспортним засобом на підставі письмової довіреності, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі було постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.35-36).

У встановлений судом строк на адресу суду від представника відповідача - Головного управління національної поліції в Київській області надійшов відзив, в якому той зазначив, що у задоволенні адміністративного позову просив відмовити, розгляну справу за відсутності представника відповідача (а.с.70-71).

29.03.2021 року позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд адміністративного позову без його участі за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.81).

18.12.2020 року, 03.02.2021 року, 15.03.2021 року та 29.03.2021 року ані відповідач, ані представник відповідача у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили (а.с.41, 43, 74, 75).

Суд, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

03.09.2020 року о 06 годині 55 хвилин позивач, керуючи транспортним засобом Citroen НОМЕР_1 по вул.Перемоги 9 в с.Мала Вільшанка, Білоцерківського району, Київської області, був зупинений Інспектором ВРПП Білоцерківського відділу поліції Київської області Липовим М.М. за те, що позивач не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. та відносно нього було складено постанову серії БАБ №272788 за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого п.2.1.г ПДР України, за яке встановлено відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП. До Позивача застосовано штраф у сумі 425,00 грн. (а.с.26).

Відповідно до посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 17.02.2015 року, позивач є учасником бойових дій (а.с.28).

У той же час, керуючи транспортним засобом, позивач діяв на підставі письмової довіреності №187 від 02.03.2019 року, строком дії до 22.03.2022 року, яка по своїй правовій природі є одностороннім правочином договором доручення (а.с. 80)

Відповідно до ст.8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з положень пп.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Частиною 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.2.1. (г) правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як вбачається з учасника бойових дій серії АА №283130 від 17.02.2015 року, яке міститься в матеріалах справи, позивач є учасником бойових дій.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 23.12.2014 року №7-рп/2014, справа №1-6/2014 аналіз положень ст.13 Закону №1961 вказує на те, що однією з обов`язкових умов відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є особи, зазначені в її пункті 13.2, є керування транспортним засобом, який належить особам на праві власності, тоді як для осіб, наведених у пункті 13.1 вказаної статті, такою умовою є керування транспортним засобом, який належить учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що згідно з пунктом 13.1 ст.13 Закону №1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

Відповідно до довіреності №187 від 02.03.2019 року, яка міститься в матеріалах справи, керуючи транспортним засобом, позивач діяв на підставі правочину договору доручення, що виключає його відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.80).

Суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП Білоцерківського відділу поліції Київської області Липового Михайла Михайловича, Головного управління національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії БАБ №272788 від 03.09.2020 року, ухвалену інспектором ВРПП Білоцерківського відділу поліції Київської області Липовим М.М. визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.03.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров