Справа № 240/5246/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5246/20

Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

31 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (складена 21 січня 2021 року у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

11.01.2021 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, в якій він просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №240/5246/20.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №240/5246/20 відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що положеннями КАС України встановлене право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

При цьому, враховуючи норми Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, який є чинним та регулює спірне питання, а також здійснення відповідачем дій направлених на своєчасне виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначені статтею 382 КАС України правові підстави для встановлення судового контролю відсутні, а тому у задоволенні заяви позивача необхідно відмовити.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області не виконує рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020, яке набрало законної сили, посилаючись на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, пункти 1 та 2 якого визнані нечинними рішенням суду у справі №640/5248/19.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21.01.2021, якою відмовлено у задоволенні заяви про визнання протиправними дій відповідача на виконання судового рішення в адміністративній справі у справі №240/5246/20 (в порядку ст. 383 КАС України).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21.01.2021, якою відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду (в порядку ст. 382 КАС України) та за відсутності клопотань сторін про розгляд справи за їх участю, призначено апеляційний розгляд справи на 31.03.2021 в порядку письмового провадження.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №240/5246/20 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 №18-301 вих-20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2020, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ у розмірі 82% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці № 18-301 вих-20 від 02.03.2020, виданої Прокуратурою Житомирської області, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому воно набрало законної сили.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 судом 17.11.2020 видано виконавчий лист для звернення його до примусового виконання.

11.01.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №240/5246/20.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З наведеного слідує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 245 КАС України у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Як зазначалось вище, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №240/5246/20 позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2020, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ у розмірі 82% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці № 18-301 вих-20 від 02.03.2020, виданої Прокуратурою Житомирської області, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому воно набрало законної сили, однак відповідачем не виконано.

Згідно листа пенсійного органу від 16.12.2020 №0600-0304-5/73215 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі №240/5246/20 Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2020, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ у розмірі 82% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці № 18-301 вих-20 від 02.03.2020, виданої Прокуратурою Житомирської області, з урахуванням раніше проведених виплат.

Сума донарахованих коштів, з урахуванням проведених виплат складає 75318,25 грн.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №240/5246/20 включено до Реєстру судових рішень, по яких фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, в порядку черговості їх надходження.

Доплата за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 у розмірі 75318,25 грн. буде проведена при надходженні фінансування.

Отже сума заборгованості за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 у розмірі 75318,25 грн. позивачу не виплачена, що свідчить про невиконання відповідачем рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 в повному обсязі.

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача та виконання рішення суду колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, поданої в порядку ст. 382 КАС України.

В той же час відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю суд першої інстанції посилався на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, та здійснення відповідачем дій направлених на своєчасне виконання судового рішення.

Стосовно таких тверджень суду першої інстанції слід зазначити, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві повну суму перерахованої пенсії.

Механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" (далі Порядок №649).

Пунктами 1 та 2 цієї постанови було передбачене затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, а також те, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку).

Пунктом 10 Порядку було передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінене, зокрема пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Отже, до 22.07.2020 Порядок №649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись, тобто вчиняти певні активні дії з метою виконання рішення суду, зокрема: вести облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, подавати до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника та інші документи і розрахунки згідно з Порядком, а комісія ПФУ повинна була розглянути ці документи та провести відповідну перевірку розрахунку.

Натомість відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Зважаючи на це, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не може вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення.

Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. У справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язанням ГУ ПФУ в Житомирській області протягом 30 днів подати звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №240/5246/20.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до змісту ст. 382 КАС України, звіт щодо виконання судового рішення повинен бути поданий до суду, який його ухвалив, в даному випадку до Житомирського окружного адміністративного суду, що також забезпечить виконання судом вимог щодо контролю за поданням такого звіту, без направлення справи до суду апеляційної інстанції.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки викладені в ухвалі суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду подану в порядку ст. 382 КАС України задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протягом 30 днів подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №240/5246/20.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.