Справа № 201/11705/20
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/8/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Батманова В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10 грудня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020 та позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00048907 від 07.06.2020.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 суддею визначено суддю Батманову В.В., яка ухвалою від 20.01.2021 прийняла позов до свого провадження та призначила справу до розгляду в спрощеному провадженні.

В обґрунтування позову позивач по тексту позову зазначав, що 13.06.2020 інспектором винесено постанову, згідно із якою 13.06.2020 о 19 год. 01 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 за адресою М05 Київ-Одеса 35+352 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також зазначав, що 07.06.2020 інспектором винесено постанову, згідно із якою 07.06.2020 о 13 год. 46 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 за адресою М05 Київ-Одеса 28+450 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 63 км/год чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП

Позивач не погоджується з даними постановами, вважає, що вони винесені із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, інспектором не з`ясовано належним чином всі обставини у справі, не враховані доводи правопорушника. Також зазначає, що з наданих доказів неможливо встановити хто був за кермом, та що в цей час автомобілем керувала саме ОСОБА_1 .

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням було направлено копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження по справі, які він отримав 08.02.2021.

Представник Департаменту патрульної поліції у м. Києві в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року Адміністративну справу №201/11705/20 (провадження №2-а/201/8/2021) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020 та адміністративну справу № 201/11708/20 (Провадження № 2-а/201/9/2021) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00048907 від 07.06.2020 об`єднано в одне провадження і присвоїти єдиний унікальний номер № 201/11705/20 (провадження №2-а/201/8/2021).

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірних постанов, 13.06.2020 о 19 год. 01 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 за адресою М05 Київ-Одеса 35+352 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, 07.06.2020 о 13 год. 46 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 за адресою М05 Київ-Одеса 28+450 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 63 км/год чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач не був згоден з даними постановами, вважаючи, що вони винесені із порушенням вимог ст. 254, 268 КУпАП.

Дійсно п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. забороняє перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Дослідивши вказану постанову, встановлено, що у вказаній постанові не зазначено з якою саме швидкістю рухався автомобіль, яка максимальна швидкість руху дозволена на даній дорозі та на конкретній ділянці. Ці дані суттєво впливають на кваліфікацію дій особи, яка притягається до відповідальності. У постанові є посилання на п.12.9.(б) ПДР. Однак вказаний пункт правил визначає, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену у пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29,3.31 або на транспортному засобу, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту « и» пункту 30.3 цих правил. Вказаний пункт має спектр вимог, що визначають граничну швидкість руху транспортних засобів за наявності певних умов та обставин. У постанові не зазначено яку конкретно норму ПДР України було порушено водієм.

Втім, критично ставлюсь до того, що постанови є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження порушення позивачем п. 12.9 «б» ПДР України, а відповідно, й наявності у позивача складу адміністративного правопорушення, інспектором не надано жодних належних та достатніх доказів.

Водночас, з посилання в Інтернеті на веб-сайт із зображеннями та відеозаписом транспортного засобу, яке міститься в постановах про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №00184554 та 1АВ №00048907 не можливо встановити водія транспортного засобу «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 . Позивач в свою чергу також заперечує факт керування ним транспортним засобом «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 , що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч. 3 ст. 122 КУпАП з огляду на таке.

За визначенням п.1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП та ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, із врахуванням того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять достатніх доказів порушення позивачем правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, приходжу до висновку, що постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягають скасуванню.

Відтак, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020 та позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 139, 241-256, 257, 263 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00184554 від 13.06.2020 задовольнити.

Постанову серії 1АВ №00184554 від 13.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Департаменту патрульної поліції Габриковим І.Ю. скасувати.

Постанову серії 1АВ №00048907 від 07.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Департаменту патрульної поліції Гончарук В.О. скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В. Батманова