Справа № 160/9190/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9190/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 160/9190/20 (головуючий суддя першої інстанції Тулянцева І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.08.2020 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ»), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. від 13.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61800802;

- визнати протиправними та скасувати постанову відповідача від 29.04.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші його доходи як боржника; постанову про стягнення з нього основної винагороди від 14.04.2020 року, постанову про арешт його майна від 13.04.2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.04.2020 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 13.04.2020 року про арешт коштів боржника ВП № 61800802.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 13.04.2020 року.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що дії приватного виконавця були вчинені відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що постанова про арешт коштів боржника містить вказівку банківським установам про обмеження щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування соціальної допомоги чи пенсії. Так, в постанові зазначено «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». При цьому, приватний виконавець самостійно не визначає які саме рахунки із належних боржнику, є рахунками зі спеціальним режимом користування.

Позивач та третя особа відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, а тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що 10.04.2020 року стягувач ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за №5889 від 03.04.2020 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 17300,00 грн., а також накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості. У випадку встановлення доходу божника звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

13.04.2020 року приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61800802, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с.19).

В цей же день відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат на виконавче провадження, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника (а.с.14-17).

Крім того, відповідачем 29.04.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.04.2020 року у виконавчому провадженні №61800802 (а.с.18).

Не погодившись із вказаними постановами відповідача, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що картковий рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 в UAH, відкритий на ім`я позивача та на який накладено арешт відповідачем, застосовується для виплати заробітної плати (доходу), у зв`язку із чим, відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання. За таких обставин постанова відповідача про арешт коштів боржника від 13.04.2020 року №ВП 61800802 є протиправною, оскільки при її винесенні було порушено норми права, що регламентують порядок накладення арешту на кошти боржника.

Суд апеляційної інстанції не погоджується висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо правомірності постанови відповідача від 13.04.2020 року №ВП 61800802 про арешт коштів боржника.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні №ВП .04.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 20030,00 грн. (а.с.126-128).

Копії постанови були направлені на адресу АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Універсал Банк», ПАТ «ОТП Банк», АТ Ощадбанк, АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до довідки, наданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Оболонське відділення №1) від 27.07.2020 року № Д1-В37/30-304, ОСОБА_1 має відкритий у банку картковий рахунок фізичної особи для отримання заробітної плати № IBANUA2075323 в UAH та до вказаного рахунку випущено платіжну картку, термін дії - до 31.08.2023 року. Станом на 27.07.2020 року залишок коштів на рахунку складає - 10511,82 грн. (а.с.136).

31.07.2020 року позивач звернувся до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. (отримано відповідачем 03.08.2020 року) із заявою про зняття арешту з зарплатного рахунку, вказуючи при цьому, що зарплатний рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», відноситься до рахунків зі спеціальним призначенням і на нього не може бути накладено арешт (а.с.134-135).

05.08.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. на адресу позивача (04201, м. Київ, до запитання; ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) направлено відповідь, згідно якої відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Арешт з рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль» буде знятий у разі надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення (а.с.137).

Апеляційної суд звертає увагу на наступне.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач не згодний з відмовою приватного виконавця щодо зняття арешту з коштів на рахунку боржника, оскільки саме з такою заявою він звертався до відповідача, і саме цим обгрунтовані його позовні вимоги.

Натомість, позовні вимоги щодо протиправності прийняття приватним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника обгрунтовані лише протиправністю взагалі відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання (перебування) боржника.

Такі підстави для скасування постанов приватного виконавця у даній справі судом першої інстанції визнані необгрутованими, та саме з цих підстав рішенням суду відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Та як зазначалось вище, в цій частині рішення суду першої інстанції сторонами, в тому числі позивачем, не оскаржено.

Будь-яких інших підстав (ніж відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання, перебування боржника) протиправності прийняття відповідачем постанови про арешт коштів боржника адміністративний позов не містить.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень відповідачем порядку прийняття постанови від 13.04.2020 року ВП №6180802 про накладення арешту на кошти боржника.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування постанови про арешт коштів боржника, суд першої інстанції послався на норми статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIIІ (далі по тексту - Закон №1404).

Норми частини другої статті 59 Закону №1404 визначають, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону №1404 підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд зазначає, що з аналізу пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIIІ можна зробити висновок, що документальне підтвердження про те, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, не обов`язково повинно бути отримано виконавцем саме від банківської установи.

Норми частини другої статті 59 Закону №1404 не виключають того, що інформацію про спеціальний режим використання рахунку боржника виконавець може отримати безпосередньо від боржника та у зв`язку з цим зняти арешт з грошових коштів, які розміщені на такому рахунку.

Позивач надавав відповідачу документальне підтвердження того, що картковий рахунок № НОМЕР_4 в UAH, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , застосовується для виплати заробітної плати (доходу), у зв`язку із чим, відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання (а.с.136).

Колегія суддів звертає увагу, що вказана довідка видана 27.07.2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль», не містить посилання на те, що на картковий рахунок № НОМЕР_1 НОМЕР_3 в UAH, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 13.04.2020 року ВП №6180802.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведеного вище вбачається, що позивачем не надано суду доказів, що спірною постановою відповідача порушено його права чи інтереси щодо користування зазначеним вище картковим рахунком та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 13.04.2020 року ВП №6180802 про накладення арешту на кошти боржника.

Отже, суд першої інстанції, не вірно встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 160/9190/20 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 160/9190/20 в частині задоволених позовних вимог скасувати а в цій частині прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 13.04.2020 року про арешт коштів боржника ВП № 61800802 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак