Справа № 620/533/21
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/533/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації вих. № 05-07/9 від 18.01.2021 про відмову в погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідача повторно розглянути поданий проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 на території Корюківського району Чернігівської області з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позиція відповідача щодо непогодження проєкту землеустрою та його пропозиція звернутись повторно, після усунення недоліків, які не були зазначені в первинному висновку про відмову в погодженні проєкту землеустрою, є безпідставною та незаконною. Вказує, що вимоги Закону України «Про землеустрій», на порушення яких посилається відповідач, виконані в повному обсязі та фактичне місце розташування земельної ділянки відповідає графічним матеріалам, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а земельна ділянка не має спільних меж з неіснуючою земельною ділянкою кадастровий номер 00:01:002:1732 та відповідно не має необхідності здійснювати погодження меж з власником уявної земельної ділянки.

Корюківською районною державною адміністрацією в інтересах Відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації було подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачу було надано дозвіл на виготовлення документів із землеустрою по АДРЕСА_1 , тобто місце розташування земельної ділянки не відповідає прийнятому рішенню. Також вказує, що в проєкті відсутнє погодження суміжних землекористувачів. Зазначає, що на викопіюванні з кадастрової карти земельна ділянка, на яку розробляється проєкт землеустрою, нанесена на територіальній зоні нового житлового будівництва ІІ.4, яка відповідно до Генерального плану м. Корюківка є несформованою та відноситься до Ж-1П-Зона садибної забудови перспективна.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій вказав, що проєкт землеустрою не містить відомості про наявність земельних ділянок, що мають спільну межу. Вказує, що відповідач не наводить будь-якого обґрунтування, що земельна ділянка, яка відводиться, в обов`язковому порядку має мати спільну межу з визначеною ділянкою. Також зазначає, що відповідач не може посилатися на ті вимоги, що не були вказані в оскаржуваному висновку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Корюківської міської ради Чернігівської області від 18.10.2019 № 15-27/VII за заявою позивача від 10.09.2019 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (КВЦПЗ 02.01), орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, м. Корюківка для подальшої передачі її безоплатно у власність (а.с. 16-19).

Розроблений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) було погоджено Головним управлінням Держгеокадастру у Івано-Франківській області, що підтверджується висновком про розгляд документації із землеустрою № 20588/82-20 від 19.11.2020 (а.с. 14).

В подальшому, проєкт землеустрою було подано на погодження до Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації, яким підготовлено висновок від 30.11.2020 № 05-07/110, згідно якого відмовлено у погодженні поданого проєкту землеустрою, оскільки відповідно викопіювання з плану зонування м. Корюківка, поданого в складі проекту землеустрою, проектна земельна ділянка нанесена на існуючу земельну ділянку, яка розташована в зоні садибної забудови Ж-1 та знаходиться в приватній власності. В зв`язку з не інформативністю поданого викопіювання з плану зонування та, враховуючи вимоги статті 50 Закону України «Про землеустрій», щодо включення в проекти землеустрою викопіювання з кадастрової карти, для отримання позитивного висновку про погодження проєкту землеустрою, рекомендовано звернутись повторно з відповідними графічними матеріалами щодо уточнення місцезнаходження земельної ділянки (а.с. 12).

У зв`язку з наданням позивачем додаткових документів, Відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації підготовлено висновок від 18.01.2021 № 05-07/9, в якому вказано, що зауваження попереднього висновку були виконані частково, до складу проєкту додано викопіювання з кадастрової карти, але на даному викопіюванні земельна ділянка, на яку розробляється проєкт землеустрою, нанесена в районі вул. Кошового-Проектна, 9, тоді як рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 18.10.2019 № 15-27/VII позивачу надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою по вул. Незалежності м. Корюківка. Також вказано, що на викопіюванні з кадастрової карти вказано, що дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером 00:01:002:1732, а на кадастровому плані земельної ділянки не показано дане межування і в проєкті землеустрою відсутнє погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами. Крім того, на викопіюванні з кадастрової карти земельна ділянка, на яку розробляється проєкт землеустрою, нанесена на територіальній зоні нового житлового будівництва ІІ.4, яка відповідно до Генерального плану м. Корюківка є не сформованою та відноситься до Ж-1п Зона садибної забудови перспективна. В зв`язку з невідповідністю положень даного проєкту землеустрою вимогам Закону України «Про землеустрій», прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів та містобудівної документації Генеральному плану та плану зонування (зонінг) території м. Корюківка, у відповідності до частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України відмовлено у погодженні поданого проєкту землеустрою (а.с. 13).

Розпорядженням Корюківської районної державної адміністрації від 19.01.2021 № 7 Відділ житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації було перейменовано на Відділ інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації (а.с. 69-72), в зв`язку з чим наявні правові підстави вважати вірною назвою відповідача саме вищезазначений відділ.

Вважаючи вказаний висновок протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої-четвертої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма статті 118 Земельного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

В силу вимог частин п`ятої, шостої статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

В свою чергу, частина восьма статті 186-1 Земельного кодексу України передбачає, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

З огляду на викладене, процедура погодження проекту землеустрою передбачає перевірку цього проекту на відповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації та прямо встановлює обов`язок компетентного органу здійснити одночасну перевірку дотримання всіх указаних вимог розробником проекту, при цьому, відмова у погодженні проекту землеустрою можлива виключно з підстав його невідповідності вищенаведеним вимогам та у зв`язку із неусуненням недоліків, на які було наголошено у попередньому висновку.

Як встановлено судом, відповідачем в попередньому висновку від 30.11.2020 № 05-07/110 було рекомендовано звернутись повторно з відповідними графічними матеріалами щодо уточнення місцезнаходження земельної ділянки.

Разом з тим, оспорюваний висновок від 18.01.2021 № 05-07/9 винесено вже з інших підстав, ніж на яких було наголошено у попередньому висновку, що не ґрунтується на вимогах статті 186-1 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 815/4339/15.

Суд вважає, що такі обставини свідчать про порушення вимог статті 186-1 Земельного кодексу України в частині не надання вичерпного переліку недоліків проекту землеустрою, в той час як аналіз наведеної статті дає підстави вважати, що перелік зауважень та недоліків має бути вичерпним.

Крім того, оспорюваний висновок від 18.01.2021 № 05-07/9 не містить встановлення розумного строку, наданого позивачу для усунення недоліків та зауважень (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений), що є порушенням частини восьмої статті 186-1 Земельного кодексу України. Слід зазначити, що і попередній висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містив вказаного строку.

Щодо місця розташування бажаної позивачем земельної ділянки, то суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно рішенням Корюківської міської ради Чернігівської області від 18.10.2019 № 15-27/VII позивачу надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, м. Корюківка (а.с. 16-19).

Так, в пункті 7 вказаного рішення зазначено, що фактичний розмір та місце розташування земельних ділянок, на які відповідно до вимог чинного законодавства Корюківською міською радою надаються дозволи на їх оформлення у власність чи користування, встановлюється та затверджується після виготовлення відповідних проектів землеустрою.

При цьому, відповідач вказує, що земельна ділянка, на яку розроблений проект землеустрою, нанесена в районі вул. Кошового-Проектна 9.

Однак, суд зауважує, що графічне розташування бажаної позивачем ділянки згідно графічного матеріалу, доданого до заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою від 10.09.2019 (а.с. 16-17), відносно вулиць та перехресть відповідає викопіюванню з Генерального плану (а.с. 19), викопіюванню з кадастрової карти (а.с. 20), наданих разом з проектом землеустрою на погодження до Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації, а також відповідає основному кресленню Генерального плану м. Корюківка (а.с. 64), схемі зонування території м. Корюківка (а.с. 65, 66), наданих відповідачем.

За таких обставин, враховуючи також ту обставину, що відповідач в своєму відзиві та оскаржуваному висновку вказує назву вулиці, на якій знаходиться земельна ділянка, АДРЕСА_2 , а також те, що на основному кресленні Генерального плану м. Корюківка назва вулиці вказана Кошового, натомість на схемі зонування території вулиця має назву Проектна 9, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що проект землеустрою розроблено на земельну ділянку, яка знаходиться на іншій вулиці, ніж та, за якою було надано дозвіл на розробку такого проекту.

Суд вважає, що розбіжність в назві вулиці Незалежності/Кошового/Проектна пов`язана насамперед з тим, що на момент надання дозволу на розробку проєкту землеустрою вулиці не була присвоєна відповідна назва.

Щодо не погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, то суд зазначає, що кадастровий план земельної ділянки, в якому описано межі земельної ділянки від А до Б землі загального користування, від Б до А землі Корюківської міської ради був наявний у розпорядженні відповідача під час складення попереднього висновку від 30.11.2020 № 05-07/110, однак відповідних зауважень щодо не відображення межування з суміжною земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:1732 та відповідного погодження меж земельної ділянки з суміжними користувачами відповідачем зроблено не було.

Посилання відповідача, що на викопіюванні з кадастрової карти земельна ділянка, на яку розроблений проєкт землеустрою, нанесена на територіальній зоні нового житлового будівництва ІІ.4, яка відповідно до Генерального плану м. Корюківка є не сформованою та відноситься до Ж-1п Зона садибної забудови перспективна, то суд також зазначає, що відповідачем не наведено жодних законодавчих обґрунтувань, яким чином вказана обставина впливає на неможливість погодження проекту землеустрою, враховуючи наявність схеми зонування території, на якій розташована бажана позивачем земельна ділянка.

Також суд не приймає до уваги посилання, що при накладенні викопіювання з кадастрової карти на Генеральний план та план зонування м. Корюківка, бажане розташування земельної ділянки частково накладається на зону Г-2п другорядна громадська зона перспективна, а відповідно до положень Генерального плану міста розміщення нових житлових будинків в громадських зонах не передбачається, оскільки вказана обставина не була підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою ні згідно попереднього висновку, ні згідно оскаржуваного висновку.

Таким чином, відповідач приймаючи спірний висновок та зазначаючи у ньому зауваження до поданого проекту землеустрою, які не були вказані в попередньому висновку, не надав позивачу можливості відреагувати на такі зауваження і усунути їх як недолік у визначений розумний строк, який державний орган був зобов`язаний надати суб`єкту звернення.

В силу пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що спірний висновок не відповідає вимогам частин шостої, восьмої статті 186-1 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації вих. № 05-07/9 від 18.01.2021 про відмову в погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідача повторно розглянути поданий проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 на території Корюківського району Чернігівської з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.

Позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у цій справі в розмірі 7975,00 грн. надано суду копії договору про надання правничої допомоги № 22/01/2021 від 22.01.2021, детального опису робіт (наданих послуг) від 25.01.2021 до вказаного договору, акту № 1 від 25.01.2021 про прийняття-передачі наданих послуг, рахунку № 1/21 від 25.01.2021, квитанції № 0.0..1 від 25.01.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 27-33).

Суд звертає увагу, що у даній справі з боку відповідача не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально та знайшли своє відображення в матеріалах судової справи, надані позивачем документи містять інформацію про вартість години надання правової допомоги певного виду та час, витрачений на неї, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Корюківської районної державної адміністрації на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7975,00 грн.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову також сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., то за рахунок бюджетних асигнувань Корюківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню сплачені ним при поданні позовної заяви судові витрати в розмірі 8883,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що комісія установи банку за касове обслуговування при сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України «Про судовий збір» не входить до складу судових витрат, а тому вимога про стягнення 9,08 грн. та 3,00 грн. сплаченої комісії задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації (вул. Шевченка, 60, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг Корюківської районної державної адміністрації вих. № 05-07/9 від 18.01.2021 про відмову в погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Відділ інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Корюківської районної державної адміністрації повторно розглянути поданий проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) - 0,1000 га в межах АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Корюківської районної державної адміністрації (вул. Шевченка, 60, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8883,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.04.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна