Справа № П/320/518/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/518/20 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою Головного у правління Держпраці у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Київській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафа від 13 грудня 2019 року за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Позов обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки контролюючим органом не встановлено факта допуску працівника до роботи та фактичне виконання ним трудових обов`язків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права, з`ясування обставин не у повному обсязі, не дослідження та ненадання належної оцінки доказам, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перевірка позивача проведена із дотриманням процедури. Факт допуску працівника до роботи підтверджується поясненнями такого працівника. Наголошує, що суд керувався положеннями Порядка здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, яким на момент проведення перевірки втратив чинність. Зазначає, що Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення не встановлено вимоги щодо прийняття участі у розгляді справи про накладення штрафа субєкта господарювання.

У відзиви на апеляційну скаргу позивач стверджує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факта допуску ОСОБА_2 до укладення з ним трудового договора. Наголошує, що новий Порядок здійснення державного контролю за додержання законодавства про працю є ідентичним тому, що втратив чинність, а тому це не призвело до неправильного вирішення справи.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач зареєстрований фізичною особою - підприємцем та здійснює діяльність по роздрібній торгівлі залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

27 листопада 2019 року начальником ГУ Держпраці у Київській області видано наказ №6146 про проведення в період з 28 листопада 2019 року по 11 грудня 2019 року заходів контролю у формі інспекційного відвідування позивача щодо не оформлення трудових відносин.

У період з 03 по 05 грудня 2019 року проведено інспекційне відвідування, за наслідками якого 05 грудня 2019 року складено акт.

В ході інспекційного відвідування встановлено, що громадянина ОСОБА_2 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, та повідомлення центрального органа виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеска на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Так, у своєму поясненні від 03 грудня 2019 року ОСОБА_2 повідомив, що працює на посаді підсобного працівника перший день за графіком роботи: з 09:00 до 14:00 годин. Заробітну плату не отримував.

05 грудня 2019 року на підставі акта інспектором праці винесено припис, яким позивача зобов`язано усунути вказані в акті інспекційного відвідування порушення до 05 січня 2020 року. Про виконання цього припису у визначені в ньому строки слід надати письмове повідомлення із долученням копій первинних документів.

13 грудня 2020 року відповідачем прийнято постанову, якою за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, на підставі абзаца 2 частини 2 статті 265 цього Кодексу на позивача накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів допущення позивачем порушення вимог Кодексу законів про працю України. Пояснення ОСОБА_2 , отримані під час інспекційного відвідування, спростовані під час розгляду справи судом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823)

Згідно з пунктом 2 Порядка №823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункта 16 Порядка №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 17 Порядка №823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Пунктами 24 Порядка №823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Саме відповідно до наведених положень посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування, оформлено акт та прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності за виявлене порушення.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Визначення трудового договора міститься у частині 1 статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договора громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договора, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органа, та повідомлення центрального органа виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеска на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З`ясовуючи факт допуску ОСОБА_2 до роботи саме 03 грудня 2019 року, судом встановлено, що під час відібрання інспектором поясень зазначена особа не перебувала у приміщенні магазину, в якому здійснює діяльність позивач. Факт виконання ОСОБА_2 будь-якої роботи не підтверджений самим інспектором, який допитаний місцевим судом в якості свідка.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для накладення штрафа.

Посилання місцевого суду на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінета Міністрів України від 26 квітня 2017 року, який втратив чинність на момент виникнення спірних правовідносин, не призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено із дотриманням норма матеріального та процесуального права

Керуючись статтями 33, 34, 242-244, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного у правління Держпраці у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька