Справа № 640/18991/20
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. № 640/18991/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - Голинського О.О.,

представника відповідача - Овчарової І.М.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 640/18991/20 за позовом приватного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК" до Мереф`янської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУТОК" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою, в якій просило суд визнати протиправним та нечинним рішення Мереф`янської міської ради від 14 лютого 2020 року "Про заборону здійснення будь-яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі № 640/18991/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2020 адміністративну справу № 640/18991/20 передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

06.11.2020 дана справа надійшла до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 прийнято до розгляду справу № 640/18991/20.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідач, приймаючи спірне рішення, вийшов за межі наданої йому Законом компетенції та втрутився у господарську діяльність позивача, що прямо заборонено діючим законодавством. Окрім того, відповідачем на думку позивача порушено порядок прийняття регуляторного акту.

Представник позивача в судове засідання прибув, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання прибув, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки при винесенні оскаржуваного рішення Мереф`янська міська рада діяла з дотриманням норм чинного законодавства України. Також позиція відповідача ґрунтується на тому, що спірне рішення фактично не порушує права позивача, оскільки отримання землевпорядної документації для проведення відповідних робіт передбачено Законом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

11.02.2020 від п`ятнадцяти депутатів Мереф`янської міської ради VIII скликання надійшла мотивована пропозиція щодо скликання позачергової сесії міської ради для розгляду проекту рішення "Про заборону користування земельними ділянками, що перебувають у власності Мерерфянської об`єднаної територіальної громади або в постійному користуванні комунальних/державнимх підприємств, організацій, але не можуть передаватися в оренду та приватну власність відповідно до нормативно-правових актів, для потреби дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/ або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без встановлення земельних сервітутів" на підставі статті 14 Регламенту Мереф`янської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням II сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 07.10.2016 (далі - Регламент).

Розпорядженням Мереф`янського міського голови №12-ОД § 3 "Про скликання позачергової сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання" відповідно до статей 12 та 14 Регламенту вирішено скликати позачергову ХL сесію Мереф`янської міської ради та призначено пленарне засідання на 14.02.2020 з попереднім порядком денним.

14.02.2020 на спільному засіданні постійних комісій Мереф`янської міської ради VIII скликання розглянуто запропонований проект рішення ради та ухвалено винести до розгляду на сесійному засіданні проект рішення зі змінами.

Рішенням ХL сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 14.02.2020 року "Про затвердження порядку денного ХL сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання" затверджено для розгляду на сесійному засіданні питання про заборону здійснення будь-яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади.

На позачерговому засіданні ХL сесії VІІІ скликання 14.02.2020 Мереф`янською міською ради 14.02.2020 прийнято рішення "Про заборону здійснення будь-яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Згідно з частиною першою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР).

Статтею 2 Закону №280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами /частина перша статті 10 Закону №280/97-ВР/.

Стаття 25 Закону №280/97-ВР проголошує, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пунктів 36, 38 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною п`ятою цієї статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Частиною дванадцятою цієї статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

За змістом статті 1 Закону України від 11.09.03 №1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

У статті 1 Закону України від 12.07.01 №2665-ІІІ "Про нафту і газ" (надалі - Закон №2665-ІІІ) визначено, що спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами - документ, що видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, і засвідчує право юридичної чи фізичної особи, якій цей документ виданий, на користування нафтогазоносними надрами протягом часу, в межах ділянки надр, на умовах, передбачених у цьому документі.

Статтею 9 Закону України "Про нафту і газ" визначені повноваження органів місцевого самоврядування у цій сфері. Так, до повноважень органів місцевого самоврядування у відносинах, пов`язаних з геологічним вивченням нафтогазоносності надр, розробкою родовищ нафти і газу, переробкою нафти і газу, зберіганням, транспортуванням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, в межах їх компетенції належить:

надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на відповідній підпорядкованій їм території об`єктів нафтогазового комплексу, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; участь у розробці комплексних планів нафтогазопостачання споживачів на підпорядкованій їм території; участь у розробці і реалізації системи заходів щодо роботи об`єктів нафтогазової галузі у надзвичайних умовах; інші повноваження, визначені законом.

Органи місцевого самоврядування не мають права втручатися в господарську діяльність суб`єктів, що здійснюють геологічне вивчення нафтогазоносності надр, розробку родовищ нафти і газу, переробку нафти і газу, зберігання, транспортування та реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Оцінюючи правомірність спірного рішення органу місцевого самоврядування, суд виходить з наступного.

Стаття 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (пункт 18); індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19).

Відповідач, обґрунтовуючи мотиви прийняття спірного рішення у відзиві на позов, посилався на отримання у квітні 2019 року повідомлення ПрАТ "Укргазвидобуток" про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля та виниклий згодом суспільний резонанс і масові занепокоєння мешканців громади початком геофізичних робіт. Враховуючи, що з моменту отримання повідомлення про початок планової діяльності позивача та на момент прийняття рішення, міська рада не мала жодної інформації про оформлення земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки в установленому порядку, відповідачем прийнято рішення про "Про заборону здійснення будь-яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади".

Суд зазначає, що позивачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4404 від 04.10.2007 з видом користування - видобування вуглеводнів Островехівського родовища.

Отже, суд приходить до висновку, що під час прийняття рішення відповідач мав на меті заборонити саме ПрАТ "Укргазвидобуток" виконувати будь-які роботи з проведення відповідної діяльності на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади, посилаючись на створення такими роботами загрози навколишньому середовищу, що свідчить про те, що дане рішення суб`єкта владних повноважень є актом індивідуальної дії.

Суд також враховує ту обставину, що при ухваленні спірного рішення відповідач не дотримався процедури розробки нормативно-правового, зокрема регуляторного, акта, що визначена чинним законодавством.

Так, проект рішення не був опублікований у визначеному законом порядку, не проводилось громадське обговорення та експертиза, до розробки акту не залучались профільні установи тощо.

План діяльності Мереф`янської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2020 рік, затверджений рішенням ХХХVIII сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 06.12.19, не містить положення про намір відповідача ухвалити рішення зі спірного питання.

Після ухвалення рішення не було опубліковано у визначеному законом порядку та доведено до відома суб`єктів правовідносин (опублікування рішень на веб-сайті міської ради не може вважатись офіційним опублікуванням нормативно-правового акта).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивач, звертаючись до суду, наголосив, що внаслідок прийняття відповідачем спірного рішення він фактично позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність, на право здійснення якої ним отримано спеціальний дозвіл, який в свою чергу є чинним.

В силу положень частини другої статті 19 Конституції України суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що міська рада не наділена повноваженнями приймати рішення про заборону здійснення будь-яких робіт щодо корисних копалин загальнодержавного значення.

Представники відповідача під час розгляду справи посилались на норми законодавства, що регулюють, зокрема, відносини у сфері користування надрами як частиною земної кори під поверхнею суші, що, на думку відповідача, потребує оформлення відповідної землевпорядної документації.

Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про нафту та газ» надання земельних ділянок у користування для потреб нафтогазової галузі здійснюється у порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами для будівництва, розміщення і експлуатації об`єктів нафтогазовидобування та облаштування родовища шляхом встановлення земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки та втрати, завдані внаслідок користування земельними ділянками для потреб нафтогазової галузі.

Відповідно до частини 4 статті 66 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами (із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами) без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.

Проте, в даній адміністративній справі суд не досліджує обставини належного оформлення та наявності підстав для цього, або неоформлення землевпорядної документації позивачем, а оцінює межі та спосіб здійснення відповідачем своїх владних управлінських функцій, який на думку суду фактично перевищив свої повноваження, прийнявши рішення про заборону здійснення відповідних робіт за відсутністю на те належних підстав.

Так, на підтвердження своїх доводів відповідач посилався на звернення мешканців Мереф`янської ОТГ з приводу завдання руйнувань їх будинкам, зменшення рівня питної води у колодязях, шум від роботи машин та механізмів тощо.

З матеріалів справи вбачається, що комісією, створеною на підставі розпорядження голови Мереф`янської міської ради для проведення обстежень земельних ділянок за фактом проведення дротів. За результатами обстеження складено акт, у якому констатовано, що на відповідних земельних ділянках виявлено дощечки, дроти, стовпчики та інше. До акту додані фотокартки.

З наданих відповідачем доказів суд не вбачає можливості встановити факт здійснення позивачем певної діяльності, яка потребує оформлення землевпорядної документації.

Суд не заперечує право та обов`язок відповідача вчиняти дії направлені на захист екологічних прав мешканців територіальної громади та у сфері охорони землі, проте відповідач повинен діяти в межах та у спосіб, що встановлені Законом.

Окрім того, суд зазначає, що обставини впливу розвідувальних робіт з розробки родовищ корисних копалин на навколишнє середовище є об`єктом дослідження під час підготовки Звіту про оцінку впливу планової діяльності на довкілля, що проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

При цьому відповідно до частини першої статті 2 названого Закону процедура проведення оцінки впливу на довкілля планової діяльності передбачає: підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля; проведення громадського обговорення; аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності.

Під час судового розгляду встановлено, що висновок з оцінки впливу на довкілля № 7-09/12-2/1 від 23.08.2019 щодо планової діяльності з «Видобування та облаштування Островерхівського ГКР з метою розвідки і видобутку вуглеводнів», який був складений та опублікований у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля, є чинним, хоча і на час розгляду даної справи є предметом розгляду адміністративної справи № 520/13378/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, треті особи Мереф`янська міська рада, ПАТ «Укргазвидобуток» про визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля.

Отже, прийняття відповідачем рішення "Про заборону здійснення будь-яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади", не ґрунтується на нормах закону, виходить за межі виключних повноважень органу місцевого самоврядування, визначеними у статтях 26, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також є грубим порушенням вимог частини другої статті 9 Закону України "Про нафту і газ", відповідно до якої органам місцевого самоврядування заборонено втручатися в господарську діяльність суб`єктів, що здійснюють геологічне вивчення нафтогазоносності надр, розробку родовищ нафти і газу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги приватного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК" підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК" (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 7, м. Київ, 01034, ідентифікаційний код - 25635581) до Мереф`янської міської ради (місцезнаходження: вул. Дніпровська, буд. 213, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472, ідентифікаційний код - 04058692) про визнання протиправним та нечинним рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним рішення Мереф`янської міської ради ХL сесії VІІІ скликання від 14 лютого 2020 року "Про заборону здійснення будь - яких геологознімальних, пошукових робіт, робіт з прокладення сейсмічного кабелю, геофонів, акумуляторних батарей, проходження вібраційних установок, роботи з геологічного вивчення нафтогазоносності надр, роботи з дорозвідки та експлуатаційної розвідки родовищ, у тому числі буріння, облаштування та експлуатації нафтових і газових свердловин, з нового будівництва, технічного обслуговування, капітального ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, інших розвідувальних робіт та дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування корисних копалин загальнодержавного значення без отримання відповідного дозволу на розроблення землевпорядної документації згідно чинного законодавства на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2021 року.

Суддя А.С. Мороко