Справа № 160/10800/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову щодо встановлення судового контролю

за виконанням судового рішення

02 квітня 2021 року Справа №160/10800/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом подання звіту та накладення штрафу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 08 березня 2020 року, а також у неврахуванні періоду з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2;

- скасувати рішення (відмову) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, яке викладене у листі від 02.07.2020 року №12184-12212/А-03/8-0400/20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області включити період з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 08 березня 2020 року.

За результатами розгляду означеної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 08 березня 2020 року, а також у неврахуванні періоду з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Скасовано рішення (відмову) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, яке викладене у листі від 02.07.2020 №12184-12212/А-03/8-0400/20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати період з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08 березня 2020 року за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

За реплікацією Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що 22.12.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/10800/20 створено три (3) виконавчих листа в частині: 1) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати період з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 ; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08 березня 2020 року за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням висновків суду; 3) стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

17.12.2020 року судове рішення від 16.11.2020 року у даній справі набрало законної сили.

20.01.2021 року ОСОБА_1 отримано три (3) виконавчих листа.

30.03.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та накладення штрафу, в якій заявниця просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вчинених на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/10800/20;

2) скасувати рішення, про яке повідомлено в листі-відмові від 03.02.2021 року №0400- 010303-8/17785;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 08.03.2020 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, з урахуванням висновків Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі від 16.11.2020 року №160/10800/20;

4) встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі від 16.11.2020 року №160/10800/20;

5) зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у 10-денний строк звіт про виконання судового рішення щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі від 16.11.2020 року №160/10800/20;

6) накласти на керівника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення) штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половина суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину - до Державного бюджету України.

7) судові витрати покласти на відповідача.

Аргументи даної заяви зводяться до того, що 20.01.2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо добровільного виконання рішення суду. До даної заяви позивачем було долучено копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року та три (3) виконавчих листа у справі №160/10800/20 в частині: 1) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати період з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 ; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08 березня 2020 року за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням висновків суду; 3) стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Натомість, листом від 03.02.2021 року №0400-010303-8/17785 «Про відмову в призначанні пенсії» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу щодо прийняття рішення про відмову останній в призначенні пенсії з огляду на недосягнення позивачем пенсійного віку.

Тож, в даному листі ПФУ зазначило про те що згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у справі №160/10800/20 період з 01.01.2011 року по 29.07.2012 року зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2. Відділом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність досягнення позивачем пенсійного віку. Тобто, повідомлено щодо набуття позивачем відповідного права на призначення пенсії за Списком №2 після 55 років.

З огляду на відмову ПФУ призначити позивачу пенсію за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, остання звернулась до суду із заявою про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та накладення штрафу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 року заяву ОСОБА_1 в частині скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику

Розглянувши заяву та дослідивши викладені у ній доводи, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2-3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України , заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Суд зазначає, що з метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а та в ухвалах від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/12592/14.

Відповідно до вимог ч. 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд зазначає, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

У свою чергу, матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату після відповідного звернення позивача із заявою та виконавчими листами до органу ДВС, матеріали справи також не містять.

Стосовно накладення на керівника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення) штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половина суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину - до Державного бюджету України, суд вважає за необхідне заначити наступне.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст. 382 КАС України).

Зазначена норма кореспондується положеннями п. 1 ч. 6. ст. 246 КАС України, відповідно до якого у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, з вказаних законодавчих положень слідує, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Водночас, суд наголошує, що вимога позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення є передчасною, оскільки судом не вирішувалось питання про встановлення судового контролю та подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду.

За таких обставин, підстави для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу за невиконання рішення суду у справі №160/10800/20 у суду відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України по справі №160/10800/20.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 370, 382 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом подання звіту та накладення штрафу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник