Справа № 163/2126/19
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2126/19
Провадження № 2-адр/163/1/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Чишія С.С.
з участю секретаря Костюк Р.М.,
представника позивача Таргонія П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил. Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 09 жовтня 2019 року в справі про порушення митних правил № 2286/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 2286/20500/19 закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишено без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року у справі №163/2126/19 - без змін.

02 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Волинської митниці Держмитслужби в його користь витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з судовим розглядом справи №163/2126/19, в розмірі 38 000 гривень, оскільки в рішенні Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року розподіл судових витрат не здійснено.

В.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняк Є.В. подав клопотання в якому просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .. Клопотання обґрунтовано тим, що ст.134 КАС України чітко обумовлено документи, які підтверджують понесення витрат на правничу допомогу та є підставою для їх стягнення з іншої сторони. Зокрема, такими документами є докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Детальний опис робіт (наданих послуг) та їх вартості ОСОБА_1 не надано, а сума в розмірі 38 000 гривень за надання юридичних послуг є завищеною, необґрунтованою та непідтвердженою доказами.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату Таргонію П.В.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, хоча митниця належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 21-10/19 від 21 жовтня 2019 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання "Бона Фіде" надало позивачу комплекс юридичних послуг в справі щодо оскарження постанови про порушення митних правил № 2286/20500/19 та представлення інтересів замовника в суді; акт виконаних робіт, відповідно до змісту якого адвокатським об`єднанням "Бона Фіде" було надано ОСОБА_1 юридичні послуги по скарженню постанови про порушення митних правил № 2286/20500/19 вартістю 38 000 гривень; квитанцію № ПН1585 від 25 жовтня 2019 року про оплату позивачем адвокатському об`єднанню "Бона Фіде" комплексних послуг згідно договору № 21-10/19 від 21 жовтня 2019 року в сумі 38 000 гривень.

Вирішуючи питання обґрунтованості заяви, суд позбавлений можливості дати оцінку обсягу фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), витраченому адвокатом часу на виконання відповідних робіт (наданих послуг), співмірності робіт (наданих послуг) зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, оскільки стороною заявника суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги на виконання умов договору № 21-10/19 від 21 жовтня 2019 року.

Відсутність документального підтвердження розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Таким чином, враховуючи вищенаведені процесуальні обставини і законодавчі приписи, підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наведених заявником мотивів суд не встановив, а відтак в задоволені поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 252, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з Волинської митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38 000 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного рішення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Найменування відповідача Волинська митниця Держмитслужби; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; .

Дата складення повного рішення 31 березня 2021 року.

Головуючий: суддя С.С.Чишій