Справа № 1.380.2019.006845
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

01 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.006845

адміністративне провадження № К/9901/5699/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року (суддя Сподарик Н.І.)

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року (колегія у складі суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.)

у справі № 1.380.2019.006845

за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради

до ОСОБА_1 ,

треті особи: Львівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про демонтаж самочинно встановлених прибудови до будинку та металевого гаражу.

УСТАНОВИВ:

17.12.2019 Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила зобов`язати відповідача демонтувати самочинно здійснену на землях комунальної власності та в межах червоної лінії АДРЕСА_1 прибудову до житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з двох частин розмірами 3,48 х 3,85 м та 3,30 х 2,40 м, та металевий гараж літ. «Г» в подвір`ї зазначеного будинку розміром 3,35 х 5,53 м.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, позов задоволено частково;

- зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати металевий гараж літ. «Г» розміром 3,35 х 5,53 м в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 на землях комунальної власності та в межах червоної лінії вулиць Сяйво-Широка;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.02.2021 Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради подала касаційну скаргу, що 22.02.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просила скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у частині відмови у зобов`язанні відповідача демонтувати прибудови до житлового будинку, ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що відповідач не має документів, що підтверджують її право власності на земельну ділянку, на якій розміщено спірні об`єкти будівництва. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 29.01.2016 № 217 про те, що за будинком АДРЕСА_2 рахується самочинне будівництво. Висновок щодо застосування ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» сформульовано у постанові Верховного Суду України від 17.12.2014 у справі № 6-137цс14.

Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2021 касаційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 та 3 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); скаржнику надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради направила до Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та документ на підтвердження сплати судового збору.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, передбачених ст. 330 КАС України, Суд виходить з такого.

Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України.

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради у касаційній скарзі цитує норми ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проте не вказує жодної з підстав, передбачених абз. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, для касаційного оскарження судових рішень, та не наводить відповідного правового обґрунтування неправильного застосування судами попередніх інстанцій таких норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, як того вимагається в абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.

Зазначене не позбавляє Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006845 повернути скаржнику.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб