Справа № 380/7750/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

31 березня 2021 року
справа №380/7750/20
адміністративне провадження №К/9901/1690/21
судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шевцової Н. В. щодо постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року (суддя Кедик М. В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року (судді Кузьмич С. М., Улицький В. З., Шавель Р. М.).
1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М. В., у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 вересня 2020 року № 62928748.
ІІ. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи
4. У виконавчому написі нотаріуса було зазначено «адресу реєстрації» позивача АДРЕСА_1 , а також «місце проживання» ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 .
5. ТОВ "Вердикт Капітал" подало приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Малковій М.В. заяву від 21 серпня 2020 року про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, у якій просило:
2) у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.
8. Не погодившись з правомірністю постанови від 02 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62928748, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення
9. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, позовні вимоги задоволено.
10. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М. В. про відкриття виконавчого провадження від 02 вересня 2020 року ВП № 62928748.
11. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при відкритті виконавчого провадження відповідачу було відомо про зареєстроване місце проживання позивача.
13. Суд апеляційної інстанції додатково зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що боржнику належить будь-яке майно у межах виконавчого округу відповідача. Натомість підтвердженим є факт реєстрації місця проживання позивача за адресою:
АДРЕСА_1 IV . Касаційне оскарження
14. За наслідками розгляду цієї касаційної скарги Верховний Суд постановою від 31 березня 2021 року (далі - Постанова) залишив без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року.
15. У цій постанові Верховний Суд погодився з доводами відповідача про те, що положення статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) оперують термінами "місце проживання, перебування" боржника, а не "зареєстроване місцем проживання" як чинником, який впливає на визначення місця виконання рішення (пункт 70 Постанови).
16. Також Верховний Суд погодився з доводом касаційної скарги, що виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі. Водночас нагадав, що приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (частина друга статті 4 Закону № 1403-VIII), повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (частина перша статті 4 Закону № 1403-VIII) (пункт 79 Постанови).
18. Виходячи із наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що приватний виконавець, отримавши заяву ТОВ "Вердикт Капітал" про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в якому, як і в указаному виконавчому документі, зазначено дві різні адреси боржника, не міг не звернути уваги, що ці адреси, якщо вирішувати питання про прийняття до виконання цього виконавчого документа, відсилають до різних виконавчих округів (Львівська область та місто Київ відповідно), а тому звідси виникає потреба з`ясування місця проживання боржника як умови прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, територіальним округом якої є місто Київ (пункт 81 Постанови).
19. У цій справі суди попередніх інстанцій установили, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , і ця інформація міститься у паспорті громадянина України, а питання про те, чи позивач фактично проживає за зареєстрованим місцем проживання суди попередніх інстанцій у цій справі не досліджували, проте зі слів позивача, він проживає за вказаною адресою і працює в місті Сколе (у ТОВ "Авто-Дубина"), то в обсязі з`ясованих обставин справи цей нюанс не викликав в учасників справи сумнів чи непорозумінь (пункт 83 Постанови).
20. Щодо "адреси проживання", яку повідомив стягувач (ТОВ "Вердикт Капітал"), то за текстом судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, жодного підтвердження вірогідності цієї інформації немає. Тобто об`єктивних даних, на основі яких можна було б стверджувати, що ОСОБА_1 проживав у місті Києві (хоча б на дату відкриття виконавчого провадження), чи має майно на території цього виконавчого округу, відповідач (на підтвердження правомірності спірної постанови у вимірі мотивів, з яких її оскаржено) не надав (пункт 84 Постанови).
21. Узагальнюючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. За описаної вище ситуації визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника ( ОСОБА_1 ). Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця (пункт 86 Постанови).
V. Доводи окремої думки
23. Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.
24. У пунктах 79 - 80 Постанови Верховний Суд дійшов висновку, що виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі. Водночас, приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (частина друга статті 4 Закону № 1403-VIII), повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (частина перша статті 4 Закону № 1403-VIII). Закріплені у статті 4 Закону № 1403-VIII засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.
25. Як наслідок, вважаючи, що, отримавши заяву ТОВ "Вердикт Капітал" про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в якому, як і в указаному виконавчому документі, зазначено дві різні адреси боржника, Верховний Суд дійшов висновку, що приватний виконавець не міг не звернути уваги, що ці адреси, якщо вирішувати питання про прийняття до виконання цього виконавчого документа, відсилають до різних виконавчих округів (Львівська область та місто Київ відповідно). Звідси виникає потреба з`ясування місця проживання боржника як умови прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, територіальним округом якої є місто Київ (пункт 81 Постанови).
26. Я не погоджуюсь з такими висновками Верховного Суду, виходячи з такого.
27. У цій справі визначальним є питання про наявність у приватного виконавця під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження обов`язку та відповідних повноважень щодо перевірки відомостей, які містить виконавчий документ, зокрема, місце проживання (перебування) боржника, що впливає на місце виконання рішення.
28. Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
29. При цьому зазначена норма Закону не пов`язує місце проживання, перебування боржника - фізичної особи з його зареєстрованою адресою. Чинне законодавство не містить застережень про здійснення виконавчого провадження виключно за адресою реєстрації боржника.
30. Отже, визначальне значення для визначення місце виконання рішення має саме місце проживання / перебування боржника-фізичної особи, при цьому законодавець надає стягувачу альтернативу вибору: або за місцем проживання, або за місцем перебування боржника-фізичної особи.
31. У виконавчому написі нотаріуса визначено «адресу реєстрації» позивача АДРЕСА_1 , а також «місце проживання» ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 .
32. Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1404-VIIІ одним з обов`язкових реквізитів виконавчого документа є адреса місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.
33. Виходячи зі змісту частини четвертої статті Закону № 1404-VIIІ, при надходженні до приватного виконавця виконавчого документа, він зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIIІ, зокрема, й щодо зазначення у виконавчому документі адреси місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.
34. Уважаю, що, виходячи із приписів статей 4, 24 Закону № 1404 - VIII, місце виконання виконавчого напису нотаріуса на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження визначається не приватним виконавцем, а відомостями, що містить виконавчий документ, складений та виданий уповноваженою на те особою, в якому серед іншого зазначається місце проживання боржника. Саме на підставі таких відомостей приватний виконавець вирішує чи уповноважений він приймати до свого виконання виконавчі документи.
35. У разі встановлення, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання приватний виконавець повертає його відповідно до приписів пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 - VIII.
38. Таким чином, уважаю, що повноваження приватного виконавця відповідно до статті 4 Закону № 1404-VIIІ обмежуються лише перевіркою наявності у виконавчому документі усіх обов`язкових реквізитів та дотримання стягувачем вимог щодо пред`явлення виконавчого документа за місцем виконання, визначеному виконавчим документом.
40. Ураховуючи наведене вище нормативне регулювання та праворозуміння, правильне вирішення спору у вказаних категоріях справ залежить від встановлення обставин того чи знаходиться місце проживання або місця перебування боржника (фізичної особи), що вказане у виконавчому документі, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо місце проживання/перебування боржника - фізичної особи), вказане у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону № 1404-VIII, є правомірним.
41. Відповідна правова позиція вже викладена в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року в справі № 460/3537/20 (пункт 74).
42. Додатково зауважу, що відповідальність за правильність та достовірність відомостей, які містить виконавчий документ, несе особа, яка його склала.
43. Відповідно до підпунктів 2.1., 2.2. пункту 2, пункту 4 Глави 16 розділу II Порядку № 296/5 визначено зміст виконавчого напису, зміст заяви, яка подається стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу та передбачено, що у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Натомість приватний виконавець таких повноважень не має.
44. Зазначу, що судами не встановлено обставин оскарження позивачем виконавчого напису нотаріуса, який містить відомості щодо його місця проживання, які позивач уважає недостовірними.
Суддя Н. В. Шевцова